Aapeli Metsän sotaa. Koira. Vuosisadan ottelu. Käsikirjoitukset helmi-huhtikuu 1946
pohjoispohjalainen kaunokirjallisuus
novellit
siirtolaisuus
amerikansuomalaiset
kirkkokritiikki
Digitoitu dokumentti on kellertäväkantinen ruutulehtiö, jossa on voimapaperikannet. Se sisältää kolme novellia. Aapeli Metsän sotaa -novellia Haanpää ehdotti kokoelmaan Heta Rahko korkeassa iässä, mutta Otava karsi sen pois, koska kustantaja ei halunnut julkaista tarinaa, jossa suhtauduttiin myönteisesti käpykaartilaisiin. Laajuus viisi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 11.2.1946 Aapeli Metsän sotaa on julkaistu ensimmäisen kerran Kiilan 40-luku-lehdessä (3/1946), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Koira on novelli kunnanlääkäristä, joka tutustuu Kärkkäisten isoon jäniskoiraan. Tarinan jäniskoira on allegoria maailman väkivaltamahdista. Koira lorottaa jumalanpalveluksen aikana alttaripalvelusta pitävän pastorin kintuille. Tarina on muunnelma novellista Herra tohtori, kirkko ja porvarin jäniskoira, joka on julkaistu Matti Salmisen toimittamassa kokoelmassa Ilmeitä isänmaan kasvoilla (Into 2013). Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 30.3.1946 Koira on julkaistu novellikokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Vuosisadan ottelu -novellissa Pankka-niminen mies elättää itsensä erilaisilla fyysisillä töillä ja lopulta päätyy Amerikkaan. Kaivostyön jälkeen mies perustaa farmin, on kolmesti naimisissa ja saa paljon jälkeläisiä, kunnes kuolee 90-vuotiaana sydänhalvaukseen. Laajuus 16 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.4.1946 Vuosisadan ottelu on julkaistu novellikokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Haanpää, Pentti
Siikalatvan kirjasto
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta,
Aholan Juuseppi. Käsikirjoitus syyskuu 1926
korttipelit
alkoholismi
yksinäisyys
Digitoitu dokumentti on lehtiö, johon on siistillä käsialalla kirjoitettu novelli Aholan Juuseppi. Tekstissä ei ole suurempia korjauksia. Novellissa Juuseppi häviää korttipelissä talonsa, tekee maatyömiehenä töitä, juopottelee, tutustuu maatalon kauniiseen tyttäreen ja tekee tälle pojan. He aikovat mennä naimisiin, mutta saadakseen varoja Juuseppi nai ensin Mustan-Samun lesken ja muuttuu taas entisen kotitalonsa isännäksi. Kuluu vuosia ja naisen kuoltua tapaturmaisesti Juuseppi pyytää talon tyttöä takaisin, mutta tämä kirjoittaa menneensä naimisiin vanhan talonisännän kanssa. Juusepin on vuorostaan odoteltava isännän kuolemaa. Eksistentiaalinen yksinäisyys ja ahdistus valtaa Juusepin. Laajuus 25 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Kiviniemen kasarmi Kannaksella 13.9.1926 Ilmestynyt kokoelmassa Tuuli käy heidän ylitseen (WSOY 1927). Sisältyy teokseen Kootut teokset 1 (Otava 1989).
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Akkuna ja tie. Päntän äijän vajoaminen. Käsikirjoitukset lokakuu 1946
maaseutuväestö
kyläyhteisöt
hengenpelastus
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu poikittain siniviivoitetusta vihkosta leikatuille suikaleille, joista muutama sivu on repeytynyt. Dokumentti sisältää käsikirjoitukset kahteen novelliin. Dokumentin yhteyteen digitoidussa kirjekuoressa on epätarkkoja tietoja novelleista. Novellissa Akkuna ja tie nimetön tarkkailija katselee ikkunasta kylän raitille ja näkee erilaisia hahmoja kulkemassa asioillaan. Samalla valaistuu sotavuosien jälkeinen maaseudun elämä. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 15.10.1946 Julkaistu ensimmäisen kerran nimellä Akkuna ja maantie julkaisussa Työn Joulu (1946). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Päntän äijän vajoaminen Toropais-seppä tulee ulkoa aamukuselta ennustaen olevan sopiva keli Päntän äijän vajoamiselle yksiöisen jään pinnalta veteen. Hän on oikeassa ja pelastaa Päntän äijän jälleen kerran hukkumiselta ja vie tämän omaan pirttiinsä virkoamaan. Seppä arvelee jokasyksyisen vajoamisen syyksi Päntän yksivakaisen elämän. Tämä on Haanpään tunnetuimpia novelleja, johon palataan jatkuvasti huumorin näytteenä ja symbolisena tekstinä, suomalaisen sisun monumenttina. Laajuus 19 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 25.10.1946 Julkaistu ensimmäisen kerran Kansan Kuvalehdessä (46/1946) ja sen jälkeen kokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Atomintutkija. Osa käsikirjoituksesta maalis-kesäkuu 1948 Jauhot. Osa käsikirjoituksesta heinäkuu 1948
romaanit
placebo
katovuodet
Digitoitu dokumentti sisältää kaksi samanlaista sinipunakantista kouluvihkoa, joissa on neljä novellia kokoelmasta Atomintutkija sekä osa romaanin Jauhot käsikirjoituksesta. Teksti on kirjoitettu kosmoskynällä. Vihko on osin kastunut ja kosmoskynän väri on levinnyt ja sinistynyt. Vihko on otsikoitu "Pulveri (jatko)". Siinä on novellin kaksi viimeistä sivua. Toisessa vihkossa Jauhojen käsikirjoitus jatkuu koko vihkon mittaan. Novelli Pulveri käsittelee lumelääkkeen vaikutuksia, ennen kaikkea sen vauhdittavaa parantamisvaikutusta. Laajuus 1,5 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 5.3.1948 Novellissa Rukous nuori meijerikkö työlääntyy työmääräänsä ja rukoilee apua raadannan helpottamiseen. Meijerissä syttyy tulipalo ja tyttö päättelee rukouksensa tehonneen. Laajuus 6,5 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 14.3.1948 Novellissa Synnit torpan raihnainen isäntä uneksuu viinasta, ja niinpä hänen poikansa tuokin sitä kaksi pulloa, jotka kaksikko yhdessä tyhjentää. Poika uskottelee aiemmin yli lentäneiden lentokoneiden pudottaneen viinapullot. Poika yhdistää lentokoneet sodan tuhoisuuteen. Juotuaan viinansa vanha ukko kuolee ja ympäristön ihmiset syyttelevät poikaa, mutta tämän mielestä isä sai nauttia elämästään viime hetkinään. Laajuus kahdeksan sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 18.3.1948 Työnjohtaja-novellissa Isolintu-niminen mies lyöttäytyy yhteen linja-autossa tapaamiensa uusien jätkien kanssa. Isolintu juo heidän viinansa. Opetettuaan heille uiton saloja hän lopulta häviää omille teilleen. Kuuluu alunperin romaaniksi aiottuun Isolintu-sykliin. Laajuus kahdeksan sivua Kirjoitusaika 10.6.1948 Romaani Jauhot kertoo hallan ja katovuoden seurauksista, kun katokorvaukset päätetään maksaa jauhoina rahan sijasta. Romaanin alussa halla tuhoaa viljan ja päähenkilö Kenttäläinen lähtee kylille. Laajuus ensimmäisessä vihkossa kymmenen sivua, toisessa 22 sivua, sivuilla 11-12 pala ylhäältä repeytynyt pois. Kirjoitusaika 22.7.1948 Novellit Pulveri, Rukous, Synnit ja Työnjohtaja ilmestyivät kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950). Jauhot ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1949 (Otava). Kaikki sisältyvät teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Elokuulla. Huviretki. Käsikirjoitukset lokakuu 1945 Muistiinmerkintöjä vuosilta 1945-1946
seksuaalinen käyttäytyminen
maaseutu
kaupungit
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu lyijykynällä "Piippolan Osuusmeijerin Voin varastovihkoon no. 42". Kirjailijan puoliso Aili Haanpää oli tuolloin osuusmeijerin meijerikkönä. Dokumentti sisältää kaksi novellia, shakkimerkintöjä sekä sekalaisia muistiinpanoja. Novellissa Silkkijakku opettajan ja oppilaan välille syntyy eroottinen suhde. Jussista tulee äitinsä ikäisen naisen rakastaja. Suhteen molemmat osapuolet salaavat suhteen muilta. Tämä on Pentti Haanpään elegantein eroottinen novelli, Guy de Maupassantin luokkaa. Novellin alkuperäinen nimi oli Elokuulla. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 3.10.1945 Novelli Huviretki kertoo kolmesta maakylän pojasta, jotka lähtevät ensi kertaa isompaan kaupunkiin, mutta aristavat lopulta ja palaavat takaisin. Kyseessä on haanpääläinen turha matka -aiheen muunnelma. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 7.10.1945 Novellien jälkeen kirjeshakkimerkintöjä 35 sivua, jonka jälkeen merkintä: "Vielä: Urakkakirkonkävijä (Suomen Kuvalehdelle 1. -46)". "Mies omalla haudallaan ("Vuosikirja" IV -46)". Vihkon lopun aukeamalla on kaavailtu novellikokoelman sisällöksi 33 nimikettä, mm. Kenraali Impola ja Vierailu. Otava sisällytti kokoelmaan 27 novellia. Novellien valikoinnista ja sensuroinnista ks. Kari Sallamaa: Kaksisuuntaiset silmät (1996, 75-76). Molemmat novellit ovat ilmestyneet kokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Ne sisältyvät teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Essee O. B. Haanpäästä. Käsikirjoitus lokakuu 1950 Novelleja. Käsikirjoituksia marraskuu 1950 Muistiinmerkintöjä
uskottomuus
sosiaaliset ristiriidat
muistiinpanot
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu vuoroin musteella, vuoroin sini-, kosmos- ja lyijykynällä sini- ja punaviivoitetun kirjanpitolehtiön irtirepäistyille sivuille. Dokumentti sisältää esseen Otto Birger Haanpäästä, novelleja vuodelta 1950 sekä dokumenttijäljennöksiä. Pentti Haanpään yhdessä harvoista esseistä esitellään Amerikassa kaivosonnettomuudessa 1904 kuolleen sedän Otto Birger Haanpään runoja sekä Pentin kommentteja niistä. Birger Haanpään tytär Liisa Rae oli lähettänyt runokäsikirjoitukset serkulleen Pentille. Otto Birger Haanpään kootut runot julkaistaan vuonna 2018. Laajuus 21 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 26.10.1950 Julkaistu nimellä Vanhoja papereita ensimmäisen kerran SKDL:n Joululehdessä (1950). Sisältyy teokseen Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into 2014). Novelli Kaksitoista oikein kertoo Antti Mäestä, joka saa julkisuutta, kun kylässä tulee tietoon, että hän on saanut 12 oikein veikkauksessa. Huumaa kestää pari päivää, kunnes selviää, että voitto on vain 7000 markkaa. Enää kukaan ei tervehdi eikä kutsu kahville. Muita Haanpään veikkausaiheisia novelleja ovat Veikkaaja ja Veikkaus. Laajuus 6 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.11.1950 Teksti ilmestyi samana jouluna julkaisuissa Liiketyöntekijä (11-12/1950) ja Kontti (1950, Kajaanin seminaarin toverikunnan lehti). Sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989) Nätti-Jussi ja tohtorit on tarina Niemen kaupungissa (Rovaniemi) rahansa hummanneesta ja itsemurhaa miettivästä Nätti-Jussista, joka menee lääkärin vastaanotolle ja uhkaa hirttäytyä tämän talon edustan puuhun, jos ei saa pukua ja rahaa. Lääkäri suostuu. Muutaman viikon kuluttua Jussi yrittää samaa temppua Järven kaupungissa (Kemijärvi), mutta lääkäri antaakin rasvatun köyden kehottaen Nätti-Jussia tuumasta toimeen, koska häneltä puuttuu ruumiita ruumiinavauksia varten. Tarina on anekdootti kuuluisasta veijarimaisesta Lapin jätkästä, Nätti-Jussista (Johan Viktor Nätti, 1890-1964) ja se on todennäköisesti jostakin kuultu juttu. Vaikka Nätti oli miehen ruotusotilasnimi, monet pitivät sitä liikanimenä, sillä Jussin toinen jalkaterä osoitti taaksepäin. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 11.11.1950 Julkaistu ensimmäisen kerran Kansan kuvalehdessä (25/1950). Sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Isäntä ja sällit on novelli isännästä joka yrittää ostaa konjakkipulloa tien varressa olevilta nuorilta miehiltä. Lopulta ukko tarjoaa hevostaan ja kärryjään, mutta miehet kieltäytyvät koska pitävät konjakkia arvokkaampana. Laajuus 9 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 13.11.1950 Julkaistu kokoelmassa Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into 2014). Sakat on decameronelainen uskottomuusnovelli. Se on tarina Santerista, joka on siirtolaisemännän salainen rakastaja. Merkkinä siitä, että isäntä on asioillaan, nainen asettaa tunnusvaatteen pyykkinarulle. Suhdetta on jatkunut parisen vuotta. Laajuus 6 sivua Julkaistu ensimmäisen kerran vuotuisjulkaisussa Kevättervehdys (1951). Sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Tiedoston lopussa erillisillä kellertävillä ruutupaperiliuskoilla muistiinpano: "Passi, Kajaani 1863" (poliisin antama kerjäläispassi). Lehtiöstä reväistyllä vaaleammalla ruutupaperilla käsinkirjoitettu jäljennös- Teksti on otsikoitu "M. papereista" ja se sisältää valtiorikosoikeuden 8.7.1918 antaman jonkun punakaartilaisen tuomion, jossa tämä luonnehditaan "seutunsa pahaksi hengeksi ja erittäin vaaralliseksi henkilöksi, joka paikkakuntalaisten käsityksen mukaan ei saisi vapautta nähdä". M. viittaa siihen, että dokumentti saattaa olla isä Mikko Haanpään aineistoista. Laajuus 4 sivua
Hajalle mennyt suku. Käsikirjoitus elo-syyskuu 1937
sukujuhlat
vieraantuminen
perheenjäsenet
Digitoitu dokumentti sisältää novellin Hajalle mennyt suku käsikirjoituksen konekirjoitusliuskoilla. Tekstissä on pieniä lyijykynällä tehtyjä korjauksia. Novelli ironisoi herrasväen sukukokouksia. Haanpää on sijoittanut tapahtumat talonpoikais- ja pikkuporvarioloihin. Novellin otsikko Hajalle mennyt suku on lainausmerkein korostettu ja se on sitaatti Pearl S. Buckin samannimisestä romaanista. Laajuus kymmenen sivua Kirjoitusaika 27.8 1937 ja 3.9.1937 Ilmestynyt kokoelmassa Lauma (Gummerus 1937). Sisältyy teokseen Kootut teokset 5 (Otava 1989).
Harhoja ja paluita. Käsikirjoitus vuodelta 1938
veijariromaanit
pienoisromaanit
huijarit
valehtelu
moraali
identiteetti
Digitoitu dokumentti sisältää romaanin Taivalvaaran näyttelijä täydellisen koneella kirjoitetun käsikirjoituksen. Tekstissä on pieniä oikeinkirjoitusvirheiden korjauksia. Käsikirjoituksen otsikkona on "Harhoja ja paluita" (nimi ympyröity, merkintä: nimi muutetaan). Kustantajan mielestä se oli liian novellistinen ja muutettiin Matti Kurjensaaren ehdotuksesta Taivalvaaran näyttelijäksi. Taivalvaaran näyttelijä on veijariromaani, kertomus sisämaan kylässä syntyneestä hassahtavasta huijarista Arvo Lehikoisesta, jonka pää muistuttaa pilkkaa herättävän tarkasti kylän maisemaa hallitsevaa korkeaa vaaraa. Hän vaihtaa nimeä ja roolia, on milloin saarnamies, milloin geologi tai insinööri, milloin Amerikasta palannut aviomies tai perheen kadonneeksi uskottu poika. Haanpää kuvaa romaanissa poikkeusyksilön yritystä elää vapaana työn ja yhteiskunnan rajoituksista. Laajuus 120 sivua Romaani on julkaistu ensimmäisen kerran vuonna 1938 (Gummerus). Sisältyy teokseen Kootut teokset 5 (Otava 1989).
Hota-Leenan poika. Käsikirjoitus vuodelta 1929 1/2
parantajat
ruumiillinen työ
sosiaalinen muutos
elämäkertaromaanit
Digitoitu dokumentti sisältää romaanin Hota-Leenan poika käsikirjoituksen sivut 1-155. Teksti on kirjoitettu käsin kapeille ruutuvihkon puolitetuille lehdille. Sen otsikko on "Seitsemänkymmentä vuotta, muutaman miehen onni, elämä ja sen tapahtumat, kertoi ja kuvitteli: Pentti Haanpää". Hota-Leenan poika kuvaa maaseudun elinkeinomurrosta, jossa koneelliset työmenetelmät alkavat korvata perinteisiä elinkeinoja. Täman murroksen keskellä sinnittelee Taneli Hotakka ja hänen vaimonsa Kaisa. Teoksessa esiintyy myös Syinmaan tietäjä, joka pohjautuu tosielämän esikuvaan, Juho Luomajokeen. Teos nostaa keskiöön ajatuksen ruumiillisen työn luonteesta ja sen sankarillisuudesta. Laajuus 157 sivua Kirjoituspaikka Piippola, kirjoitusajankohta ei tiedossa Romaani on ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1929 (Kansanvalta). Sisältyy teokseen Kootut teokset 2 (Otava 1989).
Hota-Leenan poika. Käsikirjoitus vuodelta 1929 2/2
Digitoitu dokumentti sisältää romaanin Hota-Leenan poika käsikirjoituksen sivut 156-233, lisäksi 11 erillistä sivua. Teksti on kirjoitettu käsin kapeille ruutuvihkon puolitetuille lehdille. Sen otsikko on "Seitsemänkymmentä vuotta, muutaman miehen onni, elämä ja sen tapahtumat, kertoi ja kuvitteli: Pentti Haanpää". Tekstissä on joitakin korjauksia. Käsikirjoituksen sivulla 234 on Haanpään yliviivaamana teksti "Jutun ensimmäkseksi tai viimeiseksi värssyksi". Luku on alkuperäisen teoksen viimeinen luku "Viimeinen värssy". Hota-Leenan poika kuvaa maaseudun elinkeinomurrosta, jossa koneelliset työmenetelmät alkavat korvata perinteisiä elinkeinoja. Täman murroksen keskellä sinnittelee Taneli Hotakka ja hänen vaimonsa Kaisa. Teoksessa esiintyy myös Syinmaan tietäjä, joka pohjautuu tosielämän esikuvaan, Juho Luomajokeen. Teos nostaa keskiöön ajatuksen ruumiillisen työn luonteesta ja sen sankarillisuudesta. Laajuus 77 sivua Romaani on ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1929 (Kansanvalta). Sisältyy teokseen Kootut teokset 2 (Otava 1989).
Ihmiselon karvas ihanuus. Osa käsikirjoituksesta 1939
kokoomateokset
metsätyö
maaltamuutto
vankilat
Digitoitu dokumentti sisältää osan kokoelman Ihmiselon karvas ihanuus konekirjoitetuista liuskoista. Ne ovat samassa järjestyksessä kuin julkaistussa kokoelmassa, viimeisenä novellina Iltavoimistelu vankilassa, joka julkaistiin kokoelmassa nimellä Saha. Novellit Ensimmäinen synti ja Kuolinuutinen ovat kopioitu painetuista julkaisuista. Teksteissä on useita pieniä korjauksia. Käsikirjoituksesta puuttuvat julkaistun kokoelman viisi viimeistä novellia. Novellikokoelma käsittelee metsätyötä ja sen tekijöitä, alkoholismin seurauksia sekä maaltamuuttoa, väestön siirtymistä maaseudulta taajamiin. Laajuus 100 sivua Novelli Ensimmäinen synti on julkaistu ensimmäisen kerran Työväen Joululehdessä vuonna 1938 ja novelli Kuolinuutinen julkaisussa Kansan Joulu vuonna 1936. Kokoelma Ihmiselon karvas ihanuus on ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1939 (Gummerus). Se sisältyy teokseen Kootut teokset 5 (Otava 1989). Novellien Maaltapako ja Ensimmäinen synti välissä on kirjekuori: Sosiaalidemokraattinen puoluetoimisto, lähetetty kirjailija Pentti Haanpäälle, päiväys 1.12.28. Se liittynee Haanpään julkaisuun jossakin puolueen vuotuisjulkaisussa.
Iisakki Vähäpuheinen hiihtourheilijana. Käsikirjoitus marraskuu 1952
hiihto
valmennusmenetelmät
huumori
Digitoitu dokumentti on leveä, ruuduttamaton lehtiö jossa osittain kapeampia liuskoja liimattuina lehdille. Vaikka tiedoston alkuun digitoidussa kuoressa on merkintöjä muistakin jutuista, lehtiössä on vain yksi novelli. Novellissa Iisakki Vähäpuheinen hiihtourheilijana Iisakki ottaa nuorena osaa Oulun hiihtoihin, mutta jää tottumattomuuttaan viimeiseksi ja on paleltua alusvaatteissaan. Pitäjän rikas isäntä ottaa Iisakin "valmennusleirille" eli syöttää tätä talossaan kuukauksien ajan, eikä Iisakki saa edes liikkua, jotta voimat varmasti kasautuisivat. Kun Kairanmaan ensimmäinen hiihtokilpailu järjestetään, liiaksi lihonut Iisakki on taas viimeisiä. Tarina kertoo kilpailusta, joka järjestettiin vuonna 1889. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 3.11.1952 Novelli ilmestynyt kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Iisakki Vähäpuheinen saarnamiestä kyydissä. Käsikirjoitus syyskuu 1950 Miten se piki kiehuu? Käsikirjoitus lokakuu 1950
kaksinaismoraali
juoruilu
Digitoitu dokumentti sisältää kaksi novellia, jotka on kirjoitettu sinikynällä itse tehdyille, kirjanpitovihkosta leikatuille kapeille liuskoille. Novellissa Iisakki Vähäpuheinen saarnamiestä kyydissä Iisakki joutuu Kairanmaan akkojen piikittelyn takia kantamaan tiettömien taipaleiden takaa hylkeennahkalaukussa pienikokoisen lestadiolaisen saarnamiehen. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.9.1950 Saarnamiestä kyydissä on ilmestynyt kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novellissa Miten se piki kiehuu? pirtutrokari tahtoo Petsamon luostarissa tutustua herrasnaisiin. Hän ottaa kaverikseen pienpolttajan ja miehet tekeytyvät insinööriksi ja rakennusmestariksi. Lopulta miehet paljastuvat, kun arkkitehtinainen tekee miehille otsikon kysymyksen "Miten se piki kiehuu?". Laajuus 18 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 11.10.1950 Ilmestynyt teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Iisakki Vähäpuheinen. Käsikirjoitus vuodelta 1953
veijarit
alkoholi
Digitoitu dokumentti sisältää novellikokoelman Iisakki Vähäpuheinen käsikirjoituksen. Tekstissä on Otavan vastaanottoleima 11.9.1953. Novellit Hiihtourheilijana, Puhemiehenä, Saarnamiestä kyydissä, Tarkastajana, Kylpyhoitoa, Valittujen lasten kyyti sekä Radioihme ovat lehtileikkeistä eri julkaisuissa. Novellien nimet on lyhennetty kokoelmaa varten. Dokumentissa on konekirjoituskäsikirjoituksina novellit Hirviasioissa, Matka ja vedennäköinen, Pesäpallo, Hallantorjuntatykki, Nuotiolla, Veikkaus ja Muistomerkki. Novellikokoelma kuvaa veijarimaisen Iisakki Vähäpuheisen tarinoita ja erilaisia tilanteita, joihin hän joutuu. Laajuus 48 sivua Novellit on julkaistu ensimmäistä kertaa seuraavasti: Puhemiehenä julkaisussa Kevättervehdys 1953; Saarnamiestä kyydissä julkaisussa Yhteisvoimin 5/1950; Tarkastajana julkaisussa Vappu: Demokratian vappujulkaisu 1953; Kylpyhoitoa julkaisussa Yhteisvoimin 5/1951; Valittujen lasten kyyti julkaisussa Seura 15-16/1952; Radioihme julkaisussa Yhteisvoimin 2/1950. Novellin Hiihtourheilijana alkuperäistä julkaisua ei tiedetä. Kokoelma julkaistu ensimmäisen kerran vuonna 1953 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Isännät ja isäntien varjot. Osa käsikirjoituksesta kesäkuu 1934-huhtikuu 1935
pula-ajat
talonpojat
pakkohuutokauppa
yhteiskunnalliset romaanit
köyhtyminen
sukupolvet
Digitoitu dokumentti on Isännät ja isäntien varjot -teoksen koneella kirjoitetun käsikirjoituksen sivut 43-146. Konekirjoitustekstissä on useita lyijykynäkorjauksia. Liuskoja 2-4 on leikelty ja liimailtu paloina uusille liuskoille Tulenkantajat-lehteen ladottaviksi. Liuska 76 on viimeinen, teksti katkeaa kesken virkkeen: "Tunsivatko nämäkin ihmiset vielä / kevään?" Kohta on julkaistu alkuperäisteoksessa (s. 165) ja Kootut Teokset osa 4:ssä (s. 146) hiukan muutettuna. Tekstin jatko puuttuu. Romaani kuvaa Haanpäälle tyypillistä teemaa, yhteiskunnallisten olojen vaikutusta yksilöön ja yhteisöön. Entinen mahtava maatilan isäntä Jopi Herneinen poikineen kokee henkisen ja aineellisen arvonalennuksen hätäaputöiden ja pakkohuutokaupan vuoksi. Jopi Herneinen tarraa viimeiseen miehiseen voimantunteeseen, suhteeseen myyjätär Lyyli Kaislan kanssa, mutta tulee torjutuksi. Raivosta sokeana Jopi päätyy peruuttamattomaan ja väkivaltaiseen ratkaisuun surmaten Lyylin. Laajuus 103 sivua Kirjoitusaika 7.6.1934-4.4.1935 Ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1935 (Kirjailijain kustannusliike). Sisältyy teokseen Kootut teokset 4 (Otava 1989).
nälänhätä
keinottelu
viinanpoltto
Digitoitu dokumentti sisältää koneella kirjoitetun käsikirjoitusversion romaanista Jauhot, jossa on hyvin vähän korjauksia. Ilmeisesti kyseessä on toinen käsikirjoitusversio. Otsikkosivulla on Otavan leima, päivämäärä 26.8.49 ja merkinnät ladonnasta ja painosmäärästä (3000). Teksti katkeaa kesken lauseen. Teksti jatkuu koneella kirjoitetusta vuoropuhelumonisteesta tehdyn muistivihkon kääntöpuolella. Romaani kuvaa katovuoden seurauksia Kairan pitäjässä. Oulun läänin kuvernööri saa idean antaa katovuoden korvaukset jauhoina. Seurauksena on jauhojen varastamista, viinanpolttoa, papille maksettavien korvausten ulosmittausta jauhoina, viranomaisten herjaamista, oikeudenkäynti ja kahden naisen vankeustuomio. Romaanin lopussa on näkymä tulevaisuuteen: äitinsä kohdussa vankilaan joutuvasta pojasta tulee taisteleva kommunisti. Haanpää on saanut idean teokseensa Rurik Calamniuksen Suomussalmen seurakunnan historiasta (1912). Laajuus 98 liuskaa Romaani Jauhot on ilmestynyt ensimmäisen kerran 1949 (Otava). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Haanpään itse jostakin vuoropuhelumonisteesta tekemän vihkon ensimmäisellä lehdellä on ylhäällä merkitty "Herra Erik Blomberg Helsinki Kalevankatu 9 A 4". Sen jälkeen teksti "Jauhot (juttu jatkuu)". Ilmeisesti on ollut aikeita filmata jotain Haanpään Lapin aiheista juttua, johon Haanpää on kehitellyt Erik Blombergille luonnosta. Kyseessä oli Valkoisen peuran filmauksen aikaa. Laajuus 54 sivua
Jauhot. Osa käsikirjoituksesta heinä-elokuu 1948 Novelleja. Käsikirjoituksia syys-lokakuu 1948 Apuraha-anomus syyskuu 1948
huutolaisuus
kullankaivuu
armeija
Digitoitu dokumentti on ruskeakantinen pieni ruutulehtiö, joka on kirjoitettu lyijykynällä. Dokumentti sisältää kolme katkelmaa romaanin Jauhot käsikirjoituksesta ja neljän novellin käsikirjoitukset. Tekstissä on paljon sanankorjauksia ja muutaman rivin ylipyyhkimisiä. Kaunokirjallisten tekstien välissä on apuraha-anomus Alfred Kordelinin säätiölle 3.9.1948. Tekijä ei ilmaise summaa, vaan pyytää sitä, mitä tuolloin jaetaan. Apurahalla on tarkoitus tehdä isompaa kaunokirjallista työtä varten kotimainen matka (todennäköisesti Kainuuseen Jauhojen takia). Aikaisemmin saamansa 15 000 markan apurahan pontimeksi Haanpää ylpeänä viittaa julkaisseensa kolme teosta: Yhdeksän miehen saappaat (1945), Jutut (1946) ja Heta Rahko korkeassa iässä (1947). Otsikolla Jauhot nimetyssä katkelmassa Juhani Lunki palaa tyhjin toimin kirkolta, jossa hän on yrittänyt ostaa kauppias Polsolta jauhoja. Hinta on ollut liian kova. Suolakalansa hän on vaihtanut tupakkaan. Teksti alkaa kesken sanan "Täten Juhani Lunki tyytyi tekemään loppu/puolen jauhonetsintämatkaansa vain ajatuksissaan". Juhani on nähnyt Kurtin kuivattamia pettulevyjä, mutta kertoja vakuuttaa ironisesti sen ajan olevan ohi, jolloin nälkämaan kansa on vain petun, oljen ja jäkälän varassa. Kunnanesimies Veija Kataja kirjoittaa anomuksen kuvernöörille hätäavun saamiseksi. Kuvernööri saa kyllä kirjeen, mutta päättääkin antaa avun jauhoina. Niistä lähtee nälkä ilman välikäsiä ja ne uusintavat työvoiman. Jauhoista löytyvä navanalushuumori on osa Haanpään ehdottoman materialistista maailmankatsomusta: elämä on vain aineen muodonmuutoksia. Kolmenkymmenen reen jono Kairan rahdinajajia lähtee nousemaan meren rannalta kuvernöörikaupungista kohti nälkämaita lastinaan nuo maagiset jauhosäkit. Teksti päättyy lauseeseen "missä asiat järjestettiin näköjään niin hulttiomaisesti.." Laajuus 8 + 14 + 11 sivua Kirjoitusaika 23.7. ja 6.8.1948, kolmannen katkelman päiväyksestä ei ole tietoa, koska teksti katkeaa kesken Jauhot ilmestyi vuonna 1949 (Otava), sisältyy kokoelmaan Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Kulta-Hermanni kevään tullessa nimipäähenkilö lähtee Lapin yliperille huuhtomaan kultaa, kuten hän on tehnyt joka kevät kolmenkymmenen vuoden aikana. 31. kerralla Hermanni ei palaa, eikä hänestä saada koskaan mitään tietoja. Hän on kadonnut tunturiin vanhojen saamelaisten ja mahtihirvaiden tapaan. Eukko avaa Hermannin arkun ja upottaa järveen siellä säilytetyt malmikivet. Laajuus 16 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 21.9.1948 Ilmestynyt kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950) ja sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Kadonneet penningit paksu rovasti pudottaa vahingossa kinkerien päättyessä rahapennosia lattialle. Lihavana ja arvovaltansa takia hän ei halua kontata niiden perään, joten hän käskee lukkarin, suntion ja kinkeritalon isännän ryömiä rahasia etsimään. Kyseessä on haanpääläinen anekdootin muotoon verhottu isku papiston ahneutta vastaan. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 22.9.1948 Ilmestynyt kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950) ja sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Hevoskauppoja on tarina Aatusta, entisestä orvosta, joka ostaa hevosen, jolla voisi ratsastaa kotikyläänsä. Aatu tekee huonot kaupat ja joutuu vaihtamaan hevosen lehmään, mutta joutuu myymään tämänkin. Lopulta Aatu on entistäkin köyhempi. Laajuus 23 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 24.9.1948 Ilmestynyt kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950) ja sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Aatun muistiin jäänyt mummo arka ja puhdasmielinen sotamies Aatu (ehkä sama kuin edellisessä tarinassa) tutustuu Sauna-Kaijaan, joka pyytää Aatun luokseen ja alkaa lähennellä tätä. Aatu kauhistuu Kaijan vanhuutta ja torjuu lähentelyt. Hän vihjaa kaverilleen Ristiharjulle mahdollisuudesta ja Ristiharju tarttuu tilaisuuteen. Kaija on muunnelma Yhdeksän miehen saappaiden Kirje-Katariinasta. Lopulta Aatu ja Ristiharju pääsevät siviiliin ja Kaija jää katselemaan heitä saunansa pikku ikkunasta (joka vertautuu hänen vulvaansa). Kaija vertautuu Aatun mielessä lihavaperäiseen hämähäkkiin eli miestensaalistajaan. Laajuus 19 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 7.10.1948 Ilmestynyt kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950) ja sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Jauhot. Osa käsikirjoituksesta heinä-elokuu 1949 Kultakesä. Käsikirjoitus vuodelta 1949
kultakuume
hätäapu
lappi
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu tekijän itse leikkaamille valkoisille huokoisille pienehköille paperiliuskoille, alussa teksti on kirjoitettu kosmoskynällä, lopussa lyijykynällä. Tekstissä on pyyhitty yli muutamia sanoja ja virkkeitä. Dokumentti sisältää seitsemän katkelmaa romaanin Jauhot käsikirjoituksesta sekä novellin Kultakesä käsikirjoituksen. Romaanissa Jauhot Jaako Kortteinen ja Juhani Lunki keittävät pontikkaa hätäapujauhoista ja juopottelevat. Kun Rämeen Mari joutuu lähtemään kasterahan puutteessa tyhjin toimin pappilasta, kirkkoherra Borgh saa idean ottaa korvauksen toimituksistaan hätäapujauhoina. Veija Kataja kunnanmiehenä pidättää kirkon korvaukset palkkajauhoista. Kun hän tuo yhtä pussukoista pappilaan, siellä kerjäämässä ollut Pöllön Riita kuulee papin käskevän renkiään viemään jauhot hevosensa appeeksi. Riita menee Polson kauppaan ja levittelee siellä uutista, kuinka pappilan Mustan kyljet kiiltävät sen saadessa köyhille tarkoitettuja jauhoja. Kirkkoherra haastaa juorun alullepanijat Riitan ja Rämeen Marin syyskäräjille herjauksesta ja kunnianloukkauksesta. Mari kulkee kirkolle Golgatan tietään kauniina syyspäivänä lautamiehen tuotua kanteen mökkiin. Arkana korven asukkina Mari on ensin aikonut olla menemättä, mutta lautamies on sanonut lain kouran noutavan omansa pois. Käräjäpaikkana toimii Polson kauppakartano. Oikeudenkäynnissä Mari ja Riita ovat avuttomina vastaamassa ilman asianajajaa. Riita saa yllyttäjänä yhdeksän kuukautta, säestäjä Mari puoli vuotta. Kertoja siirtää lopuksi näkökulman yleistävälle tasolle. Kuvernöörin suuri ajatus, hätäapujauhot, jatkavat vaikutustaan vuosikymmenten päähän. Marin kokemusten takia hänen pojastaan tulee Kairanmaan ensimmäisiä sosialisteja, ja hän kaatuu sisällissodassa 1918. Myös Marin vankilassa syntyneestä pojasta tulee työväenliikkeen mies, joka usein palaa vankilaan. Äitinsä ei voi ymmärtää sitä, kun poika ei ole murhannut tahi varastanut. Laajuus 18 + 12 + 13 + 14 + 29 + 10 + 21 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 12.7., 18.7., 19.7., 21.7., 2.8., 4.8., 6.8.1949 Romaani Jauhot on ilmestynyt vuonna 1949 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Kultakesä kaupunkilainen konttoristi Antti Ryky lukee lehdestä Lapin uusista kultalöydöistä. Ryky saa lopputilin ja lähtee Helmi-Päkilän kanssa ottamaan osansa rikkauksista. Teksti katkeaa kesken sanan "Ruumis tuntui ruhjoutu-/neelta", keskeytynyt lause ei sisälly lopulliseen tekstiin. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika ei tiedossa. Novelli Kultakesä on ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisun Urheilukuvasto joululiitteeessä (1949), julkaistu myös kokoelmissa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950) sekä Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Jauhot. Osa käsikirjoituksesta vuodelta 1949 Atomintutkija Fulmarin tapaus. Käsikirjoitus helmikuu 1949 Vuoropuhelut Arctic Furyyn maaliskuu 1949
varkaus
ydinaseet
köyhyys
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu kosmoskynällä vaaleanruskeakantiseen pieneen muistiinpanolehtiöön. Dokumentti sisältää kaksi jaksoa romaanista Jauhot sekä novellin Atomintutkija Fulmarin tapaus. Lehtiössä on myös repliikkejä vuoropuhelusta Arctic Furyyn. Vihkossa on kaksi jaksoa romaanista Jauhot, ensimmäinen alkaa kesken sanan: "-han kairoilta. Koko hänen elämänsä oli ollut yhtä lähtemistä, vaikka hän ei ollut tuosta taahan päässyt". Ensimmäisessä jaksossa Sakari-vaari kokee epäoikeudenmukaiseksi, ettei hätäaputyöhön kykenemättömille anneta kruununjauhoja. Hän päättää varastaa säkin, mutta vanhuuden heikkouttaan ei jaksa vetää sitä kotiin. Vaari suostuttelee mökinemännän, leski-Hultan kumppanikseen, mutta tämän etiikka ei sitä sallisi ja hän pelkää vankeutta. Toisessa jaksossa Kenttäläinen eli Juhani Lunki hiihtää kevään viimeisillä hankikeleillä kunnanesimies Veija Katajan taloon rojahtaen pirtin penkille. Kataja arvelee ensin Lunkin olevan humalassa, mutta sitten voihkintaa kuunneltuaan päättelee tämän olevan sairas. Lunki pyytää papin ja vallesmannin paikalle, mutta lopulta paljastuu, että Lunkin ainoa motiivi olikin vain nolata virkavallan edustajat. Laajuus 21 + 20 sivua Kirjoituspaikka ja -aika ensimmäisessä jaksossa ei ole päiväystä, toinen jakso Piippola 2.3.1949 Jauhot on ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1949 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Ydinfyysikko Fulmari työskentelee salaisessa tutkimuskeskuksessa, "atomikaupungissa". Naimaton mies on vieraantunut muusta ympäristöstään. Kerran raskaan työpäivän jälkeen häntä tulee vastaan tuntematon mies puhutellen Fulmaria vuorenpeikoksi. Fulmari muistaa, että siinä on hänen nuoruudenystävänsä Edmund Haunt. Keskustelun seurauksena Fulmari tulee vainoharhaiseksi ja alkaa kuvitella häntä seurattavan ja vahdittavan. Vaikka hän pääseekin kylpylälomalle lepuuttamaan hermojaan, hän yhä jatkaa harhaista eloansa ja joutuu lopulta hullujenhuoneelle. Novellin otsikko on kirjoitettu punakynällä ja teksti kosmoskynällä, korjauksia punakynällä. Repliikit on erotettu uudelleen alkuviivan sijasta lainausmerkein. Novellin läpikulkevana johtomotiivina on pallo: Hauntin jalkapallo, tyhmien futisfanien pallon kaltainen pullistelu, ydinpommimiesten tahto räjäyttää koko maapallo, Hauntin halu puristaa totuus Fulmarista kuin mädästä sitruunasta, Fulmarin pyrkimys tunkeutua atomien aurinkokuntiin. Nimi Fulmari on symbolinen ja se merkitsee eräänlaista mustekalaa. Myös nimi Haunt on symbolinen ja viittaa takaa-ajoon, seuraamiseen. Motiivi atomimiehen isännän vaihdosta oli enteellinen, sillä kokoelman ilmestymisvuonna brittiläinen ydinfyysikko Bruno Pontecorvo loikkasi Helsingin kautta Neuvostoliittoon hallussaan länsivaltojen vetypommisalaisuuksia. Niiden avulla Neuvostoliitto räjäytti vuonna 1952 ensimäiset vetypomminsa. Laajuus 44 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 24.2.1949 Atomintutkija ja muita juttuja ilmestynyt vuonna 1950 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Tekstin otsikkona on Vuoropuhelut "Arctic Furyyn". Se sisältää repliikkejä muualla olevaan tekstiin, jotka ovat katkelmallisia lisäyksiä sivuille. Mistään ei käy ilmi, liittyvätkö nämä elokuvakäsikirjoitukseksi aiottuun tekstiin. Näin voisi päätellä suluissa olevasta alaotsikosta "(ulkokuvat)". Mahdollisesti on kyseessä hanke, jota oli tarkoitus tarjota Erik Blombergille ja Eino Mäkiselle, jotka olivat tehneet Lappi-aiheisia elokuvia. Blombergin Valkoinen peura valmistui vuonna 1952, ehkä Haanpää oli tietoinen elokuvan suunnitelmasta. Arctic Fury (Jääkenttien raivo) on Norman Dawnin ja Fred R. Feitshans Jr:n ohjaama amerikkalainen elokuva, joka valmistui vuonna 1949. Olisiko Haanpäällä ollut tarkoitus kirjoittaa tämän elokuvan Lappiin sijoittuva versio? Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 14.3.1949 Lehtiön takakannen kääntösivu sisältää katkelman kesken lauseen ja sanan novellista Kultakesä (Atomintutkija ja muita juttuja, Otava 1950).
Jauhot. Satujen peikot. Unet. Käsikirjoitukset loka-joulukuu 1948
unien tulkinta
Digitoitu dokumentti on keltakantinen kapea ruutuvihko, joka on kirjoitettu lyijy- ja kosmoskynällä. Otsikko on "Jauhot (jatkuu)" ja se on kirjoitettu viitenä jaksona. Novellit Satujen peikot ja Unet ovat vihkossa romaanin ensimmäisen jakson jälkeen. Jauhot on romaani katovuoden seurauksista, siitä mitä tapahtuu, kun katokorvaukset maksetaan jauhoina rahan sijaan. Vihkossa on kohtauksia teoksesta: Kuormajuhtajono vie lääninjauhoja erämaapitäjään, joita kunnan esimiehen, Veija Katajan, valvonnassa jaetaan hätäaputietyömaan miehille palkaksi. Valvontatyössään Kataja yöpyy salomökissä, jonka isäntä on ollut Amerikassa. Tämä ja hänen eukkonsa kertovat herätessään toisilleen näkemänsä unet. Toinen ukko, Sakari, pääsee kyytiin Katajan rekeen ja valittaa, ettei vanhoille ja vaivaisille riitä kuvernöörin jauhoja. Romaani on yhtäläinen käsikirjoituksen kanssa muutamia lisäyksiä lukuun ottamatta. Teksti on romaanin ensipainoksen sivuilla 54-86 ja se katkeaa kesken virkkeen. Laajuus 11 + 20 digitoitua sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 19.10.-11.12.1948 Jauhot on ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1949 (Otava). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Pasifistinen essee Satujen peikot käsittelee ydinaseisiin liittyvää vastuuta. Satujen peikkojen lailla tuhon tiedemiehet lymyävät luolissaan, mutta heille käy kuten esikuvilleenkin, he häviävät aikanaan. Laajuus 4,5 digitoitua sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 21.10.1948 Satujen peikot on ilmestynyt joululehdessä Kansan Tahdon Joulu 1948, se sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Unet on Jauhoista irroitettu kertomus toisilleen uniaan kertovasta pariskunnasta. Laajuus 4,5 digitoitua sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 7.11.1948 Unet on ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa Suomen Kulttuurirahaston toimintakertomus 1949. Julkaistu myös Matti Salmisen toimittamassa kokoelmassa Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into 2014). Kertomus ei ole mukana Kootuissa teoksissa ilmeisesti siksi, että kyseessä on kohtaus Jauhoista.
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydetätävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Jono. Käsikirjoitus helmikuu 1945 Sirkussankari. Osa käsikirjoituksesta maalis-heinäkuu 1945 Ihme. Käsikirjoitus heinäkuu 1945
huijaus
nälkä
alkoholijuomat
Digitoitu dokumentti sisältää kuusi pientä ruutulehtiötä, joista kolme ensimmäistä ja viimeinen ovat Kulutusosuuskuntien Keskusliiton kannellisia lehtiöitä n:o 4, muut kaksi Rafael Haarlan avolehtiöitä n:o 103. Lehtiöt sisältävät osan romaanin Sirkussankari käsikirjoituksesta ja kahden novellin käsikirjoitukset. Novellissa Jono kerrotaan siitä, kuinka Alkon myymälä eli niin sanottu pitkäripainen on avattu sotavuosien jälkeen. Jo aamuyöstä ennen avaamista on ovelle alkanut muodostua jonoa. Entinen korpraali, nyt pelkkä Antti Isolintu hyödyntää tilannetta ja onnistuu myymään paikkansa jonossa useaan kertaan tienaten runsaat tuhat markkaa, jolla voi elää mukavasti. Teksti kuuluu korpraali Isolintu -sarjaan sen viimeisenä tekstinä. Tekstissä oleva maininta torista viittaa Ouluun. Haanpää oli itse jonottamassa viina-annostaan Oulun torin laidassa olleessa Alkon myymälässä. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 6.2.1945 Julkaistu ensimmäisen kerran Kansan kuvalehdessä (9/1945). Sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Romaani Sirkussankari on Pentti Haanpään kirjailijauran erikoisin tapaus, josta on kerrottu pääpiirteissään Vesa Karosen teoksessa Haanpään elämä (SKS 1985) ja Matti Salmisen teoksessa Pentti Haanpään tarina (Into 2013). Sirkussankarissa kerrotaan akrobaatti, ilmavoimistelija ja hammastaiteilija J. E. Huttusesta, joka esiintyi sirkuksissa ja myös itsenäisesti seisoen käsillään kolmen olutpullon päällä ja laulaen tässä asennossa ooppera-aarioita. Erityisen tunnettu hän oli hammasvoimistaan. Huttunen kiskoi kokonaisia linja-autoja vahvalla purukalustollaan. Huttunen kirjoitti omaelämäkertansa, mutta arveli tarvitsevansa stilisointiapua ja pyysi Haanpäätä tähän työhön. Haanpään päiväkirjan mukaan kirjailija vastasi pyyntöön myöntävästi 21.2.1945, luki tekstin 23.-24.2.1945 ja ilmoitti 25.2.1945, että haluaa tekijänpalkkiosta 90 prosenttia. Huttunen palautti sopimuksen 9.3.1945, ja Haanpää aloitti kirjoitusprosessin 10.3.1945. (Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät, Into 2016). Sodanjälkeinen aika oli Haanpäällä runsaan viinankäytön aikaa ja päiväkirjan päiväyksissä on ristiriita: käsikirjoituksen ensimmäinen päiväys on 9.3.1945 ja siinä merkintä "Sirkussankarin suunnittelua (J. E. Huttusen mukaan)". Kirjoitusprosessin kulkua voi seurata päiväkirjasta. Haanpää lähti 22.5.1945 matkalle Oulun kautta Iisalmeen, Savonlinnaan ja Kuopioon. Taskulehtiöt olivat mukana ja romaani eteni. Haanpää palasi Piippolaan 5.6.1945. Syynä matkaan oli riitaisa avioelämä ja odotettavissa oleva tyttären syntymä. Haanpää ei ollut hyväksynyt Ailin raskaaksi tuloa. Lehtiöiden viimeinen päiväys on 6.7.1945. Lopputarkastus oli 10.7.1945, käsikirjoitus lähti eteenpäin 18.7.1945. Välillä oli pitkiä taukoja Haanpään ryyppyreissujen takia. Laajuus noin 500 lehtiönsivua Kirjoituspaikka ja -aika 10.3.-6.7.1945 Sirkussankari julkaistiin J. E. Huttusen nimellä vuonna 1946 (Matkakirja). Novelli Ihme kertoo voimamies ja akrobaatti Kalle Laksosta, joka yhyttäytyy Taikuri-Jussin mukaan. Rahattomat miehet menevät kahvilaan lämmittelemään. Taikuri-Jussi pyytää sisään astuvaa vanhempaa körttiläismiestä antamaan taskustaan korttipakan. Körttiläismies vastaa loukkaantuneena, ettei hänellä milloinkaan ole ollut kortteja. Kun hänen taskustaan kuitenkin löytyy korttipakka, mies lähtee naurunremahduksen saattelemana ulos. Jussi vaatii tästä tempusta läsnäolijoilta kolehtia, jolla miehet saavat ostettua kahvia ja voileipiä. Kun Kalle kuulee tempun salaisuuden, hän kuitenkin pettyy suuren ihmeen kutistuttua pieneksi vilungiksi. Novelli on irrotettu romaanista Sirkussankari erilliseksi novelliksi ansaintamielessä. Kirjailija lähetti jutun 11.7.1945 Ensio Rislakille (Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät, Into 2016). Todennäköisesti ajatus oli, että se julkaistaisiin Kansan Kuvalehdessä, jonka vakituinen avustaja Haanpää silloin oli, mutta tiettävästi juttua ei ole julkaistu. Kukaan ei havainnut, että Huttusen nimellä julkaistun romaanin päähenkilö on juuri Kalle Lakso, teksti meni täytenä Haanpään juttuna. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 11.7.1945 Julkaistu ensimmäisen kerran kokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Aineiston julkaimiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Juoppous. Osa käsikirjoituksesta toukokuu 1939
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu lyijykynällä pienille liuskoille, viimeinen liuska on revitty kapeasta ruutulehtiöstä. Viimeisellä sivulla on shakkitehtävä. Vihkossa teksti alkaa kesken, suunnilleen novellin puolivälistä sanoilla: "Viimein varusmestari palasi". Varusmestari tuo alokkaan, joka haluaa esikuntakirjuriksi; Puksu ja Närhi juovat alokkaan kaksi viinapulloa. Puksu panttaa vihkisormuksensa Närhelle ja lähtee näillä rahoilla kapakkaan ja tarjoaa rommitoteja kavereilleen. Myöhemmin kersantti Puksu tapaa sirkuksen voimamiehen, jolle häviää nöyryyttävästi alasimen nostossa. Lopulta pureksiessaan kotona laiskasti ruokaansa Puksu keksii aforismin: Jumalan myllyt jauhavat hitaasti. Juoppous on itsenäinen mukaelma James Joycen novellista Counterparts kokoelmasta Dubliners (1914). Kirjallisen "varkauden" huomasi ruotsalaiskriitikko Tomas Oliv vuonna 1960. Laajuus 32 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 23.5.1939 Novelli on ilmestynyt kokoelmassa Ihmiselon karvas ihanuus (Gummerus 1939), julkaistu teoksessa Kootut teokset 5 (Otava 1989).
Kauneuden kirous. Mikko Haanpään alkuperäinen käsikirjoitus
kansankirjallisuus
kauneus
1800-luku
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu musteella pitkille kapeille ruutuliuskoille otsikolla Ansalan Anna sekä vaakunaleijonakantiseen lehtiöön otsikolla Kauneuden Kirous. Teksti on Pentti Haanpään isän, maanviljelijä Mikko Haanpään kirjoittaman kertomuksen alkuperäinen käsikirjoitus, jonka Pentti on muokannut omaksi romaanikseen. Pentti seuraa isän teoksen juonta melko tarkasti. Nimiä on hieman muunneltu: muun muassa Rekolan talon nimi on Mikko Haanpällä Yrttilä. Ero on kuitenkin ennen kaikkea tyylissä ja sanonnassa, tässä näkyy kansankirjailijan ja sanataiteilijan ero. Toinen eroavuus on siinä, että Mikko Haanpää käyttää runsaasti repliikkejä pyrkien draamalliseen elävyyteen, kun taas Pentti Haanpää käyttää vähemmän dialogia ja luottaa kertojan kuvaukseen. Toisaalta näin tekstistä tulee myös yleistävää ja ulkokohtaista. Kertoja ei avaa tapahtumia tilanteiden ja henkilöiden kautta. Laajuus 55 ja 79 liuskaa Ei tietoa kirjtoituspaikasta ja -ajasta
Kauneuden kirous. Osa käsikirjoituksesta joulukuu 1944 1/3
häät
huostaanotto
tuberkuloosi
Digitoitu dokumentti pieni ruskeakantinen ruutulehtiö "Lehtiö KK N:o 5 (Kulutusosuuskuntien Keskusliitto)". Yläkulmassa valkoinen lappunen, jossa punaisella tussilla merkintä "2" sekä valkoisella lapulla "3 Karkurit 1/25 4 Lapset 5 Pohjoiseen". Dokumentti sisältää lukuja romaanista Kauneuden kirous (Into 2015). Luvussa Häät Rekolassa vietetään Mantan ja nuoremman isännän Heikin häitä. Juoppo pappi alkaa heti ryypätä, Manta ja Heikki vihkaistaan ikään kuin ohimennen. Ahkerin ja näkyvin tanssija Jaako Kortteinen ihastuu Annaan ja tanssittaa tätä tiiviisti. Jaako houkuttelee Annan piiakseen, onhan lokakuu ja pestuuviikko. Otsikko: "Häät (juttu jatkuu)". Laajuus 41 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 7.12.1944 Luvussa Aviopuolisot Jaako ilmoittaa keuhkotautiselle vaimolleen pestanneensa uuden piian. Kaunis Anna ei pyri emännöimään, vaan pysyy piian roolissa. Anna tulee raskaaksi Jaakolle. Tämän vaimo kuolee ja Anna synnyttää pojan ja tyttären, jonka jälkeen Annan ja Jaakon suhde virallistetaan. Jaako palaa vanhaan hurvittelevaan elämäänsä ja talo rappeutuu. Anna alkaa inhota kelvotonta miestään. Laajuus 24 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 7.12.1944 Luvussa Karkurit Jaako ja Anna karkaavat pakoon velkojansa ja yleistä elämän surkeutta. Juhlittuaan asettautumista uuteen asuntoon Jaako huomaa Annan kadonneen tavaroiden kanssa. Jaako koettaa turhaan saada poliiseja karkulaisten jäljille. Jaako jää kaupunkiin töihin ja myöhemmin pakenee raastupahaastetta kalastaja-alukseen. Laajuus 19 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.12.1944 Luvussa Lapset Jaako Kortteisen talo pakkohuutokaupataan ja lapset jäävät perinnöttömiksi. Rekolan lapseton vanha isäntä ottaa heidät kasvattaakseen. Laajuus 8 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.12.1944 Luvussa Pohjoiseen Jaako nukkuu juopuneen unta hevosenostajan ja Annan keskustellessa. Mies on vainunnut aviopuolisoiden kireät välit ja pyytää Annaa lähtemään kanssaan pohjoiseen. Teksti katkeaa kesken virkkeen. Tämän käsikirjoituksen ja julkaistun version välillä on pieniä eroja. Painetussa tekstissä on neljän kappaleen lisäys, jota ei tässä kohdassa käsikirjoitusta ole. Laajuus 6 sivua Ei tietoa kirjoituspaikasta ja -ajasta
Kauneuden kirous. Osa käsikirjoituksesta joulukuu 1944 2/3
avioliitto
salakuljetus
kotiinpaluu
Digitoitu dokumentti on pieni ruskeakantinen ruutulehtiö, jonka päällä valkoinen lappunen "4". Dokumentti sisältää lukuja romaanista Kauneuden kirous, joka julkaistiin vasta vuonna 2015 (Into). Tekstissä on runsaasti lyhyen kappaleen mittaisia yliviivauksia ja myös pyyhkimisiä. Luvussa Pohjoiseen Anna pakenee Eetu Törmän kanssa miestään Tornionjokivarteen. Eetu pestaa hänet piiakseen, eikä Annan odotusten mukaan ota jalkavaimokseen. Myöhemmin käy ilmi, että Eetu on homoseksuaali ja ennen kaikkea suuri tullijoppari. Tämän paljastaa Eetun edellinen piika Reeta, jonka kanssa Anna ystävystyy. Teksti alkaa kesken tekstin ja jatkuu eri vihkossa [ks. Novelleja. Käsikirjoituksia toukokuu 1946. Kauneuden Kirous. Osa käsikirjoituksesta]. Julkaistussa teoksessa ei ole mukana lyhyttä kappaletta dokumentin alusta "Anna häntä jo kohteli miehenään. Eihän se muuten rekeensä nosta". Laajuus 25 sivua. Kirjoitettu 9.12.1944 Luvussa Vieras Topi Pamppeeniksi myöhemmin paljastuva mies vierailee Eetun luona. Topilla ja Eetulla on yhteisiä intressejä, koska he ovat molemmat salakuljettajia. Eetu näyttää Annalle maanalaisen varastonsa ja salakäytävän Tornionjoen venevajaan. Laajuus 16 sivua Kirjoitusaika 10.12.1944 Luvussa Pamppeen Anna tutustuu Topiin. Tämä tulee tarkoituksellisesti taloon Eetun poissa ollessa ja jää yöksi. Annasta tuleekin Topin jalkavaimo. Laajuus 17 sivua Kirjoitusaika 10.12.1944 Luvussa Jaako Annan alkuperäinen aviomies Jaako on pestautunut kalastusalukseen, mutta mereen tottumattomana hänestä ei ole töihin. Ryypättyään rahansa hänet lähetetään irtolaisena takaisin kotikyläänsä. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika ei ole tiedossa Luvussa Nimismies Eetu ja Topi ovat kireissä väleissä Annan takia. Nimismies tulee etsimään Annaa, mutta tämä pääsee Topin kanssa salakäytävää pitkin karkuun. Jaako jää kylään ja asettuu asumaan Reetan kanssa tämän mökkiin. Laajuus 25 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 11.12.1944 Luvussa Kauppiaaksi Topi vie Annan Ruotsin puolella pieneen sekatavarakauppataloon, johon nainen asettuu kauppiaaksi. Laajuus 7 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 11.12.1944 Luvussa Matkan pää Jaako elelee virallisesti Reetan huonemiehenä, mutta paikkakunnan lestadiolaiset paheksuvat susiparia ja pappikin käy heitä nuhtelemassa. Myöhemmin kunnanmiehet passittavat Jaakon kotikuntaansa, jossa tämä muutaman vuoden kuluttua kuolee. Laajuus 9 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 11.12.1944 Luvusssa Kaappaus Anna elelee Vaaran kylän sekatavarakauppiaana, mutta on vähitellen kyllästymässä häntä paljon vanhempaan Pamppeeniin ja havittelee verevämpiä miehiä. Käytännössä Anna työskentelee Pamppeenin palkkalaisena eikä itsenäisenä yrittäjänä. Kun Pamppeeni kuolee, Pamppeenin ja Annan tekemästä välikirjasta ei ole todisteita ja Anna voi jatkaa kaupan laillisena omistajana. Laajuus 16 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 11.12.1944 Luvussa Kotipuoleen Anna huomaa vanhenneensa. Kauppakin käy huonommin, koska paikkakunnan käsitys on että hän on vienyt kauppansa mieheltään Pamppeenilta. Anna myy kauppansa ja matkustaa takaisin kotiseudulleen kievarikyydillä. Ensimmäinen kyytimies paljastuu hänen pojakseen Pekaksi. Vihkossa teksti katkeaa kesken lauseeseen "Hän oli äitini kanssa karannut kotoaan ". Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika ei ole tiedossa
Kauneuden kirous. Osa käsikirjoituksesta joulukuu 1944 3/3
vanhuus
moraalittomuus
pinnallisuus
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu lyijykynällä poikittain viivoitetuille kirjepaperiliuskoille, jotka on repäisty lehtiöstä irti ja se sisältää romaanin Kauneuden kirous lopun. Teksti alkaa kesken virkettä: "-Hän oli äitini kanssa karannut kotoaan/jättäen minut, joka silloin olin kolmen vuoden vanha, vielä nuoremman siskoni kanssa yövuoteelle nukkumaan". Viimeisen sivun alareunassa on päiväys 12.12.-44. Sitten puoliksi repäisty liuska, jolta alkaa viimeinen luku: "Loppu" (alleviivattu), kirjoitettu molemmin puolin. Tämän jälkeen viisi sivua teoksen loppuun saakka, viimeisenä päiväys 13.XII.-44. Romaanin lopussa Anna palaa kotiseudulleen ja ottaa kievarikyydin asemalta. Pian käy ilmi, että kuski on hänen 30-vuotias poikansa, jonka hän on aikaisemmin jättänyt lähtiessään pojan isän, Jaako Kortteisen kanssa seikkailemaan. Anna menee Rekolan taloon, jota hänen hurskasteleva sisarensa Manta leskenä emännöi. Anna saa huoneen, mutta kun käy ilmi että puheet hänen rikkaudestaan ovat vailla pohjaa, hänet sanotaan irti. Anna muuttaa metsätorppaan yksinäisen naisen luo, joka on ollut moraaliltaan leväperäinen. Kyseessä on Heta Rahko, mutta nimeä ei mainita tässä tekstissä. Vanhaksi akaksi rumentunut Anna oivaltaa, että hänen kauneutensa on ollut nuoresta asti hänen kirouksensa. Myöhemmin Anna sairastuu, mutta ei syö, eikä anna hoitaa itseään ja kuolee. Kauneuden kirous perustuu Pentti Haanpään isän Mikko Haanpään käsikirjoitukseen, jonka Pentti työsti romaaniksi. Pentti oli tarjonnut aihetta elokuvakäsikirjoitukseksi, mutta Fenno-Filmi hylkäsi sen. Laajuus 14 sivua Kirjoitusaika 12.-13.12.1944 Romaani Kauneuden kirous on julkaistu vuonna 2015 (Into). Teoksen alkusanoissa sen toimittaja Matti Salminen valaisee romaanin taustoja.
Kauneuden kirous. Osa käsikirjoituksesta kesäkuu 1946
käsikirjoitukset
kasvattilapset
karkaaminen
Digitoitu dokumentti on sinipunainen 20 senttimetriä leveä viivoitettu vihko, jonka keskellä olevaan valkoiseen lappuun on kirjoitettu "Ruotsinkielen muistiinpanoja. Aili Haanpää 1942", josta nimi on myöhemmin vedetty lyijykynällä yli. Dokumentti sisältää luvun Rekola romaanin Kauneuden kirous käsikirjoituksesta. Näkökulmahenkilönä on nuori Pekka, joka tarkkailee Rekolan talon elämää ja tuntee asemansa raskaaksi tylyn tätinsä komennossa. Talon emäntä Manta on kääntynyt lestadiolaiseksi ja talossa järjestetään usein seuroja. Pekka kokee myös Jaako-isän olevan hänestä välinpitämätön. Jaakon asema on ongelmallinen Annan karattua pohjoiseen ja vietyä hänen rahansa. Lopulta Jaako katoaa, kun saa Mantalta tietää, missä Anna on. Julkaistussa versiossa luvun nimi Rekola on korvattu otsikolla Pekka. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.6.1946 Romaani Kauneuden kirous on julkastu vuonna 2015 (Into).
kulkurit
Digitoidussa dokumentissa on koneella kirjoitettuna novelli Kaveri. Tekstissä on pieniä lyijykynällä tehtyjä korjauksia. Novellissa minä-kertoja saa isännältä keppikuritusta, koska on päätynyt eroottiseen kanssakäymiseen talon tyttären kanssa. Sankari pakenee, ajautuu kulkuriksi ja identifioituu kulkurin elämäntyyliin. Laajuus viisi sivua Kirjoitusajankohta 6.9.1934 Ilmestynyt teoksessa Lauma (Gummerus 1937). Sisältyy teokseen Kootut teokset 5 (Otava 1989).
Kiinalaiset jutut. Käsikirjoitus vuodelta 1954
matkakertomukset
kulttuurimatkailu
Kiina
Digitoitu dokumentti sisältää Kiinalaiset jutut -teoksen käsikirjoituksen koneella kirjoitettuna. Kannessa on teksti Kiinalaiset jutut Muistikuvia sekä Otavan leima ja teksti: "Rek. no 5668, Kirjallisuudenlaji: Kaunokirjallista matkakuvausta. Painos 4000, kansi 3-värinen". Etusivulle on punakynällä merkitty "Ilmestyy lokakuussa". Osa tekstistä on liimattuina liuskoille, jotka ovat aiemmin julkaistuista lehtijutuista. Luvun loppu on koneella kirjoitettua Apinakuningas-oopperan selostusta. Myös teoksen luku Ilta on jostakin lehdestä. Digitoidun dokumentin lopussa on 24 pientä kapeata lehteä. Ne ovat kynällä kirjoitettuja muistivihkon sivuja, joissa on lukujen luonnosteluja. Pentti Haanpää osallistui vuonna 1953 suomalaisen kultuurivaltuuskunnan tekemään Kiinan matkaan. Seurue, jonka johtaja oli Sylvi Kekkonen, tutustui sisällissodan ja vallankumouksen jälkeiseen kommunistiseen järjestelmään. Tämän matkan perusteella Haanpää kirjoitti teoksen Kiinalaiset jutut. Laajuus 114 liuskaa. Teoksen luku Vappu on julkaistu nimellä Pekingin vappumarssi ensimmäisen kerran Vapaa sana -lehdessä (24.7.1953), samoin Futselingin monttu (21.7.1953) ja Kalliobuddha (22.7.1953). Kiinalaisessa oopperassa on julkaistu ensimmäisen kerran julkaisussa Pohjanmaan Joulu 1953. Kiinalaiset jutut on julkaistu vuonna 1954 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Muistivihkon sivujen ensimmäisellä liuskalla lukee "Klassillinen ooppera", sen yli merkitty "Kirjoitettu". Vihko tehty itse konekirjoitusmonisteesta nimeltä Fysiologisia faktoja. Haanpää on kirjoittanut tekstiä osin monistetekstin rivien väliin. Näin on kirjoitettu mm. Vappumarssi Pekingissä (14.7.1953). Futselingin monttu on kirjoitettu 1,5 puhtaalle kapealle liuskalle. Ylhäällä kysymys: "Mikä on rostrum?" (julk. huomautus: puhujalava).
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijäoikeuksien omistajalta.
Kiinalaiset jutut. Osa käsikirjoituksesta heinäkuu 1953- maaliskuu 1954
1950-luku
Suomi
päiväkirjat
Digitoitu dokumentti sisältää episodeja teoksesta Kiinalaiset jutut. Dokumentti on vihreäkantinen 11,5 cm leveä ruutulehtiö, joka kirjoitettu lyijykynällä. Vihkossa on myös muistiinpanoja, mm. aforismisitaatteja. Ensimmäisen sivun ylälaidassa on kysymys: "Mikä on buffalo? Kiinalaisen riisinviljelijän vetoeläin?" Kiinalaiset jutut kertoo suomalaisen kulttuurivaltuuskunnan kolme kuukautta kestäneestä vierailusta Kiinaan keväällä 1953. Pentti Haanpään lisäksi matkalle osallistuivat muun muassa Sylvi Kekkonen, Kustaa Vilkuna ja Matti Kurjensaari. Aamukävely Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 28.7.1953 Episodin Aamukävely jälkeen dokumentissa on aforismisitaatteja V. A. Koskenniemen teoksesta Vaeltava viisaus, jonka jälkeen on kirjailijoiden ja muiden aforistikkojen nimet ja elinvuodet. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 14.1.1954 Vappuiltana Tienanmeren torilla Laajuus 9 sivua; sen jälkeen muutos, 12 riviä. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 14.1.1954 Kävelyä (jatkuu) Laajuus viisi sivua Kirjoitusaika 11.3.1954 Otsikoimaton katkelma Pekingin lähtöillasta (teoksessa luku nimellä Iltakävely) Laajuus kuusi sivua, viimeisellä sivulla 11 rivin lisäys Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 23.3.1954 Kaikki jutut ovat ilmestyneet ensimmäisen kerran teoksessa Kiinalaiset jutut (Otava 1954). Sisältyvät teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Kiinalaiset jutut. Osa käsikirjoituksesta heinäkuu 1953- toukokuu 1954
valtuuskunnat
matkapäiväkirjat
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu lyijykynällä valkoisesta konekirjoituspaperista itse leikellyille liuskoille, osittain koneella kirjoitetulle matkakirjan käsikirjoitukselle, jopa konekirjoitustekstin rivinväleihin. Teksti on kirjoitettu myös jostakin lihasten ja hermoston toimintaa käsittelevästä kellertävästä monisteesta itse leikellyille liuskoille. Tekstissä on jonkin verran sanan ja korkeintaan virkkeen mittaisia ylipyyhkimisiä ja korjauksia. Liuskat ovat osittain mielivaltaisessa nipussa ja teksti katkelmallista, joten kokonaisuutta on vaikea hahmottaa. Dokumentti sisältää lukuja matkakirjasta Kiinalaiset jutut ja Kiinan matkan päiväkirja (Otava 2001). Tekstit on julkaistu teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Suuri muuri Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.4.1954 Teksti ei sisälly tällaisenaan matkakirjaan. Vappumarssi Pekingissä, julkaistu nimellä Vappu: Ihmisjangtse Laajuudesta ei selkoa Futseling: Monttu Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 15.7.1953 Taidekoulu ja muinainen runoilija Laajuus 11 sivua Kirjoitusaika 10.4.1954 Silkkimato sisältää kaksi osaa, Lihava kehrääjä ja Kuvakudontaa Laajuus 12 sivua Kirjoitusaika 10.4.1954 Kalliobudda, julkaistu nimellä Kalliobuddha Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 17.7.1953 Chi Paishi ja harakkapari Laajuus viisi sivua Klassillisesta oopperasta Laajuus yhdeksän sivua Lu Hsyn sisältää kolme osaa Elämästä, Ah Q ja Pekingiläinen talo Laajuus 12 + 17 + 6 sivua Kirjoitusaika 4.-6.5.1954
Kiinalaiset jutut. Osa käsikirjoituksesta maaliskuu 1954
Peking
Digitoitu dokumentti sisältää kolme käsinkirjoitettua lukua teokseen Kiinalaiset jutut sekä joitakin muistiinpanoja. Kiinalaiset jutut on kuvaus uudesta Kiinasta kommunistisen puolueen johdolla. Suomalainen kulttuurivaltuuskunta teki kolme kuukautta kestäneen Kiinan vierailun keväällä 1953. Vanha Peking Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 28.3.1954 Silkkimato Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 27.3.1954 Muistomerkkejä Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 30.3.1954 Aiheita ja otsakkeita, muistiinpanoja ja tarkistettavia faktoja. Laajuus kaksi sivua Luvut Vanhaa Pekingiä, Silkkimato ja Muistomerkkejä ovat ilmestyneet teoksessa Kiinalaiset jutut (Otava 1954), ne sisältyvät teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Kiinalaiset jutut. Osa käsikirjoituksesta touko-heinäkuu 1954
matkakirja
reportaasi
kommunismi
vallankumous
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu Arvi Karisto Oy:n taskulehtiölle (AaKoy 112). Tekstissä on jonkin verran sanan, korkeintaan virkkeen mittaisia ylipyyhkimisiä ja korjauksia ja muutamia lisäyksiä. Dokumentti sisältää lukuja matkakirjasta Kiinalaiset jutut (Otava 1954), joka sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Lu Hsun (jatko). Alkaa kesken virkkeen "kiinalaiseksi, silloin kun se valvoi täällä kaupan vapautta, kukisteli kapinoita ja isännöi." Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 7.5.1954 "Kenelle kellot soivat?". Otsikkoon viittaava John Donnen aforismin sitaatti on kirjoitettu lehtiön viimeiselle sivulle ylösalaisin. Laajuus 25 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 13.5.1954 Tekstissä ei ole otsikkoa, myöhemmin nimeksi on annettu Uutta säätyä. Lisätty keskelle virkettä "Kantohihnat juoksivat kuitenkin herkeämättä / ja kantajain laulu hymisi matalana ja pitkäveteisenä. Liikettä ja laulua - eikö se ole elämää? / Mitättömän vähäiseltä näytti multamäärä hartioilla keikkuvissa koreissa jne." Laajuus 13 riviä Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 27.5.1954 Junassa, myöhemmin nimeksi vaihdettu Juna kulkee. Laajuus 9 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 21.6.1954 Otsikoimaton katkelma, joka myöhemmin saanut nimekseen Lippu. Laajuus 2 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 22.6.1954 Otsikoimaton katkelma, joka myöhemmin saanut nimekseen Hiljaisia teitä. Laajuus 3 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 22.6.1954 Otsikoimaton katkelma, joka myöhemmin saanut nimekseen Uittojätkiä ja teetä. Laajuus 4 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 25.6.1954 Otsikoimaton katkelma, joka myöhemmin saanut nimekseen Eteläisintä. Laajuus 2 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 25.6.1954 Otsikoimaton katkelma, joka myöhemmin saanut nimekseen Sammakot ja vuori. Laajuus 5 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 25.6.1954 Otsikoimaton katkelma, joka myöhemmin saanut nimekseen Viljaa ja sen korjuuta, Matkanpää. Laajuus 3 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 25.6.1954 Otsikoimaton katkelma, joka myöhemmin saanut nimekseen Lastentarha. Katkelmassa on hiukan ylipyyhintöjä. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 27.6.1954 Kirja Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 2.7.1954
Kiinalaiset jutut. Osa käsikirjoituksesta vuosilta 1953-1954 Nuotta. Sodan siunaus. Käsikirjoitukset vuosilta 1953-1954
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen kellanruskeakantinen lehtiö merkkiä PK n:o 27, joka sisältää osan Kiinan matkan matkakertomuksesta ja kaksi novellikäsikirjoitusta. Teksti on kirjoitettu kosmoskynällä. Kannen kääntöpuolella allekkain numeroita, rahalaskelmia, vasemman otsikkona T, oikean V (tulot, velat), edellistä yht. 5475, oikealla 3225 (markkaa). Kiinalaiset jutut kertoo suomalaisen kulttuurivaltuuskunnan kolmikuukautisesta Kiinan vierailusta keväällä 1953. Dokumentissa on kolme lukua tulevasta teoksesta: Kiinalaisesta oopperasta, Talonpoika ja Kävelyä. Yhdeksännen sivun lopussa on Haanpään tulkin ja päällystakin, Kou Chuen -neitosen maineikas lisänimi opastettavalleen: -Hyvä, Mr. Kampei... Johtuu kiinankielisestä ryyppykehotuksesta (vrt. Suomessa Pohjanmaan kautta). Kiinalaisten isäntien nostaessa Kampein Haanpää ainoana delegaatiosta otti sen kirjaimellisesti ja johdonmukaisesti aina, jopa niin että Matti Kurjensaaren mukaan Pekingissä isännät turhaan yrittivät juottaa hänet pöydän alle. Seuraavalla sivulla sivun verran Kurjensaarelta saatuja tietoja mm. Kiinan terveysliikkeen saavutuksista, esim. tapettu viisi miljoonaa kärpästä, 130 miljoonaa rottaa, 39 miljardia moskiittoa. Sen jälkeen päiväysluettelo: "Kävelyä" 26.V Kantoni; "Silkkimatokoulu" 18.V.; "Sotaherra" ja "Onnellinen vesi" 20. V. [V: toukokuu]. Kiinalaisesta oopperasta Laajuus yhdeksän sivua Kirjoitusaika 28.9.1953 Talonpoika Laajuus 36 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 6.3., 28.4., 10.5., 26.5., 29.5., 31.5. ja 4.6.1954 Kävelyä Laajuus yhdeksän ja kahdeksan sivua, viimeisellä sivulla vain neljä riviä; ei päiväystä, pitkin matkaa muutamien rivien ylipyyhkimistä. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 9.3.1954 Kiinalaiset jutut on ilmestynyt vuonna 1954 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novelli Nuotta kertoo nuoresta Iisakista ja hänen veljestään, jotka joutuvat isänsä pakottamina yökaudet soutamaan ja vetämään nuottaa järvellä. Vartuttuaan Iisakki lähtee maailmalle, eikä halua enää palata. Tarina käsittelee lapsityövoiman väärinkäyttöä. Koska Haanpää kirjoitti samana vuonna Iisakki Vähäpuheisen, tätä novellia voi pitää Iisakin lapsuuden kuvauksena. Laajuus kuusi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 2.12.1953 Nuotta on julkaistu ensimmäisen kerran kanadansuomalaisessa kirjallisessa viikkolehdessä Liekki (Ontario 3.4.1954). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novelli Sodan siunaus kertoo Artturi Paksupohjasta, joka ajelee ympäri maaseutua ostellen metsää ja kokonaisia tiloja pannakseen ne nurin. Paksupohja yrittää hyötyä Korean sodan aiheuttamasta noususuhdanteesta, erityisesti puutavaran kysynnän kasvusta. Paksupohja ajaa humalassa autonsa romuksi junan kylkeen, mutta selviää itse lähes naarmuitta. Novelli on luku romaaniluonnoksesta Puut. Laajuus neljätoista sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 18.1.1954 Sodan siunaus sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Kiinan muurilla. Käsikirjoitus helmikuu 1955 Puut. Käsikirjoitus heinäkuu 1955
talous
korkeasuhdanne
Digitoitu dokumentti on punakellerväkantinen ruudullinen muistilehtiö, joka on kirjoitettu lyijykynällä täyteen takakannen kääntölehteä myöten. Takakanteen on kirjoitettu "Pentti Haanpää, Piippola (kautta Aili Haanpää)". Lehtiö sisältää kuvauksia Kiinan matkalta sekä käsikirjoituskatkelman romaaniluonnoksesta Puut. Lisäksi on digitoitu lehtileike. Kiinan muurilla kertoo suomalaisen kulttuurivaltuuskunnan kolmikuukautisesta Kiinan vierailusta keväällä 1953. Vaikka Kiinalaiset jutut oli julkaistu vuonna 1954, Haanpää kirjoitti ilmeisesti Suomi-Kiina-Seuran sihteerin Aune Laurikaisen tilauksesta jutun julkaistavaksi seuran lehdessä. Laurikainen oli Haanpään rakastettu, johon hän oli tutustunut Kiinan matkalla. Juttu jäi seuran arkistoon ja se julkaistiin vasta vuoden 2013 alussa. Kirjoitus kuvaa suomalaisdelegaation käyntiä Kiinan muurilla. Laajuus yhdeksän sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 13.-14.2.1955. Ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa Kiina sanoin ja kuvin (4/2012), sisältyy valikoimaan Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into 2014). Käsikirjoituskatkelma romaaniluonnoksesta Puut on kirjoitettu vihkoon ilman lukuja, lukujen otsikot on sijoitettu myöhemmin. Romaani jäi kesken kirjailijan kuoleman takia. Puut kertoo talonsa menettäneen miehen, Aatu Tervassavun elämästä, metsätyön raskaudesta ja Korean sodan aiheuttamasta korkeasuhdanteesta joka vilkastutti metsäkauppoja. Laajuus 33 digitoitua sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 28.7.1955 Romaanikatkelma Puut sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava, 1989). Digitoidussa kuoressa olevat tiedot ovat osittain virheellisiä. Dokumentin lopussa on muistivihkon välissä ollut lehtileike, jossa Ilmari Turja kannattaa Yrjö Kivimiehen ehdotusta Haanpään nimittämisestä Suomen Akatemian jäseneksi Toivo Pekkasen jälkeen. Leike on Uudesta Kuvalehdestä, ilman päiväystä. Sivuun merkitty lyijykynällä "Tämä paperi oli tässä välissä, AH [Aili Haanpää] 18.10.1955".
Aineiston julkaisemiseen on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Kirjeluonnos Iisakki Vähäpuheinen. Osa käsikirjoituksesta elo-syyskuu 1953
pontikka
tietäjät
uhkapelit
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen ruutulehtiö, joka sisältää kirjeluonnoksen ja neljä novellia. Kirjeluonnnos kirjailija Juhani Konkalle koskien juttujen kääntämistä venäjäksi. Laajuus kaksi sivua Kirjoituspaikasta ja -ajasta ei ole mainintaa. Novellissa Hallantorjuntatykki Iisakki Vähäpuheinen vierailee maatalousnäyttelyssä. Hallantorjuntatykin lasipullon särkyessä happo syö ukon vaatteet pilalle. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 20.8.1953 Novellissa Veikkaus Haanpää on yhden päähenkilön ympärille rakennettuun juttukokoelmaan hyödyntänyt aiemmin Työväen joululehdessä vuonna 1950 julkaistua novelliaan Veikkaaja. Tässä versiossa intohimoinen veikkaaja on päähenkilön ottopoika Vävy ja ironinen tarkkailija on Iisakki. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 31.8.1953 Novellissa Nuotiolla Iisakki kertoo tarinoita. Lestadiolaisuuteen kääntynyt mies pyytää Iisakilta syntejä anteeksi ja tämä antaakin anteeksi muut synnit paitsi sen, että mies on aikoinaan sammuttanut nuotion pontikankeittopaikalla niin, että sitä oli hankala taas saada palamaan. Toisessa tarinassa Iisakki vierailee helvetissä, mutta palaa maan päälle huomattuaan, ettei saanut juoda viinaa tahi vietellä neitosia. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 1.9.1953 Muistomerkki on jälleen tarina Iisakista, joka ottaa lapsettoman pariskunnan hoteisiinsa, mutta pettyy vävyn vain laiskotellessa. Oikeus mitätöi luovutuspaperit ja tämän kunniaksi Iisakki rakentaa oman vapaudenpatsaan niin, että polttaa lipputangon ja nostaa sen tynkään vävyn maihinnousukengät ja hatun. Novellissa esitelty Iisakin vapaudenpatsas perustuu todellisuuteen sikäli, että hahmon malli, pyhäntäläinen pienviljelijä Isaak Tabell todella rakensi tällaisen muistomerkin vapauduttuaan hankalasta ottopojastaan. Samalla ironisoidaan sotien jälkeen yleistä muistomerkkimaniaa. Sankaripatsaita ja muita kaatuneiden muistomerkkejä pystytettiin joka pitäjän hautausmaalle. Novellin lopussa on episodi Iisakin oleskelusta tietäjän talossa. Siinä Haanpää on soveltanut juttuja Hätämaan tietäjästä, Leskelänkylän toisesta merkkimiehestä Juho Luomajoesta (1843-1914). Tästä hahmosta kirjoittivat sekä isoisä Juho Haanpää, isä Mikko Haanpää että Pentti. Iisakki-jutun ohella hätämaalainen esiintyy romaanissa Hota-Leenan poika (1929) ja novellikokoelman Atomintutkija ja muita juttuja (1950) kertomuksessa Hätämaasta. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikasta ja -ajasta ei ole mainintaa. Kaikki novellit ilmestyivät kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Kivelän Liinun leskeys. Notkolainen tuohustaa. Se on sen orja. Käsikirjoitukset heinä-syyskuu 1946
tuulastus
väkivalta
Digitoitu dokumentti koostuu kahdesta violettikantisesta pienestä ruuduttomasta lehtiöstä. Ne sisältävät kolme novellia. Novellissa Kivelän Liinun leskeys mökin emäntä käskee miehensä lähteä siirtolaiseksi Amerikkaan. Hän ei välitä kylän naisten säälittelystä, vaikka jäisikin yksin. Laajuus kahdeksan sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 5.7.1946 Notkolainen tuohustaa on tarina kyläräätälistä, joka harrastaa kiellettyä tuulastusta, kunnes kylän pojat nolaavat hänet. Novelli on vihkossa ilman otsikkoa, se on lisätty julkaistuun kokoelmaan. Laajuus ensimmäisessä lehtiössä kaksitoista sivua, jatkuu toisessa lehtiössä kolmannen novellin jälkeen. Siinä tekstiä on kahdeksan sivua ja vielä takakannen kääntösivulla neljä riviä. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 10.9.1946 Se on sen orja -novellissa nuorella jätkällä on kalavelkoja Mäkeläisen isännän kanssa. Nuorukainen haastaa isännän, tämän rengin ja pojan. Jätkä saa tappelusta pahoja haavoja. Vuosien jälkeenkin hänet muistetaan intohimostaan. Laajuus kaksitoista sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 27.7.1946. Vihkon säilytyskirjekuoreen on novellin luontiajankohdaksi virheellisesti merkitty 27.7.1947. Kaikki novellit on julkaistu novellikokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947) ja ne sisältyvät teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Kivet. Käsikirjoitus tammi-helmikuu 1941 Pilapuu. Käsikirjoitus vuodelta 1941
puukauppa
petos
malminetsintä
erotiikka
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu Haanpään itse leikkaamille valkoisille huokoisille, pienehköille paperiliuskoille lyijykynällä. Muutamia sanan ja virkkeiden pyyhkimisiä. Dokumentti sisältää Kivet-nimisen tarinan ja novellin Pilapuu käsikirjoituksen. Kyseessä on jatko digitoituun dokumenttiin Novelleja. Käsikirjoituksia vuodelta 1940-1941. Rengit Lauri Väri ja Lötjönen näkevät Anna-Liisan kättelevän Murasta. Pilton pirtissä isäntä ja Muranen haastelevat maatalouden vaivoista. Nuoremman isännän mukaan olisi paras myydä kaikki ja muuttaa kaupungin valoihin ja iloihin. Vaikka Muranen on kosioreissulla, hän ei pidä ajatuksesta että vanhat Piltot ovat tyrkyttämässä Anna-Liisaa rintamaalle Murasen ökytaloon. Anna pyytää Lauria aittaan ja panee Amerikan arkussa olleet kivet tämän taskuun. Lauri kysyy Annalta lähteekö tämä kulkurin matkaan (viittaus tunnettuun elokuvaan ja lauluun Kulkurin valssi). Tekstistä puuttuu lopullisessa teoksessa oleva sivun mittainen katkelma, jossa on kuvattu geologi Kihnun kohtaaminen ja malminetsintäaiheen virittely. Kahden viikon päästä geologi kertoo, että Laurin kivet sisältävät kuparikiisua ja nikkelimalmia. Geologi pestaa Laurin geologisen toimikunnan palvelukseen ja Lauri saapuu takaisin Pilton pihaan. Vanha isäntä ei innostu ajatuksesta, että kaivos nousee hänen mailleen. Geologi Kihnulle selviää, että kivet ovatkin peräisin Amerikasta. Aitan vieressä oleva siirtolohkare vaikuttaa kuitenkin mielenkiintoiselta, kun sitä kumauttaa vasaralla. Lauri hyväksytään lopulta PIlton vävymieheksi. Vuosia myöhemmin Lauri ja Anna-Liisa palaavat takaisin paikkaan, josta on kasvanut kaivoskaupunki. Lauri on jopa saanut oman patsaan malmilöydöksen takia. Tekstissä ei ole otsikkoa. Tekstin tausta ja muut osat esitetty tiedostossa Novelleja. Käsikirjoituksia vuodelta 1940-1941. Aiheen pohjaa on 1930-luvulla suhteellisen lähelle Piippolaa perustettu Otanmäen kaivos ja sen yhdyskunta. Amerikkalaisen kaivostyön kurjuus voi osaltaan olla sukutradition muistumaa Haanpään sedän Otto Birger Haanpään kohtalosta. Tämä kuoli vuonna 1904 kaivosonnettomuudessa Minnesotassa. Laajuus 2 + 21 + 18 + 18 + 27 + 29 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 21.1., 23.1., 25.1., 4.2., 8.2. ja 11.2.1941 Kivet on julkaistu teoksessa Kootut teokset 6 (Otava 1989). Novellissa Pilapuu Virsun ukko tuo äkeässä pakkassäässä ylimaista kuuden hevosen vetämänä mahtavaa mastohonkaa tarkoituksena kaupata se merenrantakaupungin retariporvareille. Ukko epäilee, meneekö se kaupaksi, koska on sisältä ontto. Isollatorilla ovat odottamassa patruunat Sovio, Montin, Rein ja Durchmann. Tähän teksi katkeaa, tekstin jatko on digitoidussa dokumentissa Pilapuu. Osa käsikirjoituksesta tammikuu 1941. Kivet. Osa käsikirjoituksesta. Tekstissä on alku ja se päättyy virkkeeseen "Oli siinä nyt patruunilla kerrankin oikea puidenpuu, josta niille vängälläkin tulee kina ja kilpailu". Laajuus 7 sivua Kirjoituspaikka ja -aikaa ei mainita, koska teksti loppuu kesken Novelli Pilapuu sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Korpimailla. Osa käsikirjoituksesta lokakuu 1942 Seitsemän miehen saappaat. Osa käsikirjoituksesta vuosilta 1942-1943 Päiväkirjaa vuosilta 1942-1943
sotakirjallisuus
sotapäiväkirjat
sotapropaganda
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu pieneen ruutulehtiöön, jossa on vaalean kellertävänruskeat kannet. Dokumentti sisältää osan novellin Korpimailla käsikirjoituksesta, osia Yhdeksän miehen saappaat -teoksen käsikirjoituksesta sekä Haanpään sotamuistelmia, jotka on kirjoitettu novellien väliin. Novellissa Korpimailla korpeen raivataan sotatietä. Anna pelkää vanhan rauhan menneen, mutta isäntä Tuomas on tyytyväinen. Voittipa sodan kuka tahansa, tietä ei oteta häneltä pois. Annakin on tyytyväinen, kun siltä rintamalta ei tule huonoja uutisia, missä hänen poikansa, nuorempi Tuomas, on sotimassa. Novellin lopussa on otsikko "Korpimailla (jatko ja loppu)". Laajuus 5 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 13.10.1942 Julkaistu joululehdessä Työn Joulu (1942) ja kokoelmassa Nykyaikaa (Otava 1942), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Saksalainen kolonna on juuttunut mutaan, kunnes telaketjuvaunu kiskoo sen ja suomalaiskuormurit yli hankalampien paikkojen. Suomalaisauto, jossa on heinäkuorma, ottaa paikallisia ukkoja kyytiin. Tavallisesti puolessa vuorokaudessa huitaistu ajo kestää neljä vuorokautta. Romaanissa tämä episodi liittyy korpraali Korppiin ja se on alun perin kirjoitettu itsenäiseksi novelliksi. Haanpään omakohtaiseen kokemukseen perustuvassa tekstissä käytetään puhuttelumuotoa: "Ajattelit, että monta on syöty, mutta monta ei enää syödä!". Yhdeksän miehen saappaat -romaanissa teksti on muodossa: "Korpraali Korppi ajatteli..." (s. 357). Korppia koskevia kappaleita ja virkkeitä on lisätty julkaistuun romaaniin. Keväisen sotatien päiväkirjamuistiinpano (Hiltusenvaara 22.4.1942, Lonkka 25.4.1942) on julkaistu teoksessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into 2016). Siinä mainitaan heinäkuorman päällä keikkuvat Suomussalmen ukot ja kuormurin ajurinkoppiin otetut tytöt. Laajuus 20 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 30.10.1942 Kertomus on julkaistu vuosijulkaisussa Työnjuhla (1943). Kohtaus sisältyy romaaniin Yhdeksän miehen saappaat (Otava 1945) ja on teoksessa Kootut teokset 6 (Otava 1989). Vanha Kustaa Teeriaho ajaa häkäpönttölinja-autolla kaupunkiin myymään tai vaihtamaan voikimpaleen ja pelkää jäävänsä kiinni. Teeriaho tapaa trokarin, jonka kanssa tekee vaihtokaupat: saa eukkonsa kirnuamaa voita vastaan tälle leninkikankaan ja lapsille verkaa. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 25.2.1943 Julkaistu nimellä Kauppaa ensimmäisen kerran sosiaalidemokraattien vappulehdessä Kevätmyrsky (1943), ilmestynyt myös teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Joulu Jukolassa -kertomuksen tapahtumapaikka on huoltokeskuksen aliupseerikämppä, jossa asuu seitsemän miestä. Yksikön yhteisen joulujuhlan jälkeen vietetään omaa joulua. Isolinnun ehdotuksesta pelataan korttia viinapullosta ja hän voittaa sen itselleen. Vääpeli Lipotin liittyy ryyppäämiseen hankittuan itselleenkin pullon. Isolintu avaa saamansa joululahjapaketin tuntemattomalle sotilaalle ja ryhtyy kirjoittamaan vastauskirjettä. Vääpeli Lipotin suree sitä, että Pietarin (Leningrad) motti ei ota lauetakseen. Hänellä olisi siellä vaimonsa kautta saatavia, peräti kaksi taloa. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 12.7.1943 Julkaistu ensimmäisen kerran Työväen Joululehdessä (1943), ilmestynyt teoksessa Kootut teokset 6 (Otava 1989). Korpraali Isolintu ja Selänpään leski tapahtuu yksikön kanttiinissa pidetyssä joulujuhlassa. Isolintu ja Nujunen keskustelevat sodan pitkittymisestä. Isolinnun mukaan Nujusen pitäisi maanviljelijänä iloita siitä, että valtio on vapauttanut hänet vastuksellisesta työstään ja antanut vieläpä ilmaisen ylöspidon. Luutnantti jakaa paketteja tuntemattomalle sotilaalle ja antaa Isolinnulle paksun lähetyksen. Näin alkaa Isolinnun ja Irja Kukkuran, Selänpään lesken kirjeenvaihto. Nimitys Selänpään leski sisältää humoristisen seksuaaliviitteen: niin kuin järvenselkä, naisellakin selkä päättyy johonkin. Kertomuksella ei ole otsikkoa ja se on kirjoitettu kahdessa osassa. Laajuus 10 ja 7 sivua Ensimmäisen pätkän kirjoituspaikkaa ja -aikaa ei ole tiedossa, toisessa osassa merkintä Lonkka 28.7.1943 Julkaistu kokoelmassa Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into 2014). Haanpää kertoo päiväkirjassa jatkosotansa alkuvaiheet ja yksikön asettumisen Lonkkaan. Haanpää voivottelee aivojensa tylsyyttä, joista ei nouse uusia aiheita, kunnes hän 8.5.1943 yksinäisellä mäenrinteellä keksii uudeksi aiheeksi kirjeitse naisseikkailuja hakevan sotilaan. Näin syntyi korpraali Isolintu. Aie oli kirjoittaa laajempi teos, ei pelkkiä novelleja, koska "Monet eivät ymmärrä lyhyitten juttujen erinomaisuutta". Lopulta aiheesta kehittyi yksittäisiä novelleja. Isolintu on Haanpään täysimittainen versio Kunnon sotamies Svejkistä. 18.2.1944 syntynyt idea kiertävistä saappaista ja siitä siinnyt sarja novelleja muodostivat lopulta yhtenäiseksi kirjoitetun romaanin, joka syrjäytti ajatuksen Isolintu-romaanista. Laajuus: Sotamuistelmia kuusi sivua; muistikirjaa kolmessa osassa yhteensä vähän toistakymmentä sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka joulukuu 1942 - kesäkuu 1943 Sotamuistelmat ja muistikirjajaksot on julkaistu teoksessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into 2016). Muistivihkossa Haanpää on merkinnyt kuukauden väärin (VII), koska hän puhuu juhannuksena tulossa olevasta Pasi Jääskeläisen huvinäytelmän Laivan kannella ensi-illasta. Digitoidussa kirjekuoressa paikannimi on kirjoitettu väärin, kyseessä on Lonkka eikä Lonka. Lonkka oli myös runonlaulaja Martiska Karjalaisen kylä, mistä Haanpääkin mainitsee.
talvisota
kollektiiviromaani
Digitoitu dokumentti sisältää 104 konekirjoitusliuskaa, joissa on Korpisotaa-romaanin käsikirjoitus. Tekstissä on pieniä muutoksia lyijykynällä, varsinkin korrektiusmuotoiluja: ryssä > vihollinen tai iivana; sivulla 82 on poistettu: "Kaatuneen ryssän jalka saappaineen". Viimeisillä sivuilla 103-104 pari lausetta, jotka on poistettu painetusta tekstistä. Korpisotaa kuvaa talvisodan (1939-1940) taisteluita rajaseudun metsissä. Teos on kollektiiviromaani, joka kuvaa yksittäisen näkökulman sijaan sotilaiden selviytymistaistelua niin vihollista kuin luontoakin vastaan. Romaani ei nojaa perinteiseen juonelliseen kerrontaan; tarinan eniten erottuva hahmo on sotamies Puumi, joka teoksen loppupuolella yksin harhailee tulipalopakkasessa omien ja vihollisten linjojen välillä. Laajuus 104 sivua Julkaistu ensimmäisen kerran vuonna 1940 (Otava). Sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Korpisotaa. Osa käsikirjoituksesta elokuu 1940 Kala. Käsikirjoitus elokuu 1940 Luonnostelua elo-syyskuu 1940
sotakokemukset
maailmankatsomus
Digitoitu dokumentti on mustakantinen vihko, noin 10 cm leveä, kannessa valkoinen lappunen: "SAIKKA RAUHA". Ensimmäisellä sivulla poikittain "Aili Maria Haanpää". Pentti Haanpään käsialalla: "Leskelä 2.VIII.40 - Leskelä 14.IX.40". Vihko on suurimmaksi osaksi kirjoitettu lyjijykynällä, muutamia sivuja myös kosmoskynällä. Vihkossa on romaanin Korpisotaa loppuosa, alkuosa on digitoidussa dokumentissa Korpisotaa. Osa käsikirjoituksesta heinäkuu 1940. Sotamies Puumi ja asetoveri ovat rintaman takaisessa kylässä, vierailevat Puumin tuttavamyyjättären ja tämän ystävän luona. Ilmahyökkäyksen takia nelikko joutuu pommisuojaan. Puumi filosofoi luolaelämän olevan osa tulevaisuutta, kun tuhoaseet ovat hävittäneet elinmahdollisuudet maan päältä. Vuonna 1940 kirjoitetun teoksen Korpisotaa käsikirjoituksessa on otsikkona "Sotakuvausta (juttu jatkuu)". Painetussa teoksessa on pieniä muutoksia verrattuna käsikirjoitukseen. Vihkossa teksti alkaa kesken: "Mutta eiväthän he tarvinneet sodan hampaiden rumasti jyrsimiä taloja". Vihkossa on neljä jaksoa romaanista. Vihkon lopussa kuuden sivun kosmoskynällä kirjoitettu lisäys sivulle 171: "Ne ovat liian suuria ajatuksia /--/ nykyhetkeen". Kustantaja on poistanut ilmeisesti sotasensuurin takia ja talvisotamyytin ylläpitämiseksi käsikirjoituksesta rivit kannakselaisisännän hyvästellessä luovutetulle alueelle jäävän talonsa: "Hän viittasi kädellään tavaroihin, joiden pelastamisesta hän oli kai vielä aikonut huolehtia ja sanoi sotamiehille: - Polttakaa, pojat! Lyökää tuleen koko roska.../--/ Sotamiehen saapas potkaisi kamarin lipaston peilin rikki ja kirves upposi tammen killtävään pintaan. - Siinä on honkaa, pojat! Kahvi tulelle! On tässä sodassa sentään komeuttakin, ylellisyyden makua". Laajuus 13 + 14 + 10 + 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 2.-10.8.1940 Korpisotaa ilmestyi vuonna 1940 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novelli Kala on pieni tarina maailmankatsomuksen synnystä. Pieni pojantorvelo Topi onkii joen äyräällä ja sattuu saamaan ison hauen. Hänen tuodessaan ylpeänä kotiin saalistaan, kotimökillä on äitimuorin vieraana lestadiolainen uskonveli. Kala syödään yhdessä. Myöhemmin Topi kuulee, miten uskonmies liioittelee kalan kokoa pöydänmittaiseksi. Topi tulee kriittiseksi lestadiolaisten ja yleensä kirkkokansan uskon olemuksen suhteen ja miettii, että ehkä moraali on yhtä venyvää kuin kalajutut. Haanpää esittää tässä pienoiskoossa oman ateistisen uskonsa perustan. Tekstissä on muutaman kerran viittaus Raamatun apokryfikirjojen Tobiaan kirjaan, jossa isolla kalalla on osuutensa Tobiaan ajaessa Saarasta ulos riivaajia. Laajuus seitsemän sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 16.8.1940 Ilmestynyt teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Joulusauna on episodi teoksesta Korpisotaa. Tarinassa sotilaat lämmittävät joulusaunaa, kun vihollisen koneet hyökkäävät häiriten kylpemisen autuutta. Sauna korjataan ja jatketaan kylpemistä. Jakson alku- ja loppulauseissa on pientä variaatiota verrattuna julkaistuun teokseen. Tekstissä on runsaasti poistoja, muun muassa Jutkolan kaatuminen saunahyökkäyksessä. Julkaistussa versiossa kukaan ei kuole huolimatta vihollisen tulituksesta. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 20.8.1940 Korpisotaa ilmestyi vuonna 1940 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Vihkon loppuosassa on Haanpään hahmotelma teoksesta, joka käsittelee hänen omia talvisodan aikaisia kokemuksiaan: "Sodan jälkeen. Muistelma, johon suunnittelen sisällytettäväksi seuraavaa:" Hahmotelmassa on viisi osaa. Aivan vihkon lopussa on kolme sivua toisin päin kirjoitettuna, ne sisältävät neljä lisäystä. Haanpää kehitteli omakohtaisiin talvisotakokemuksiin perustuvaa dokumentaarista teosta, koska hänen oma sotansa ei loppunut maaliskuun aselepoon ja välirauhaan, vaan jatkui kesän kynnykselle. Haanpää ymmärsi kuitenkin, että romaani heikentyisi, jos se kuvaisi muutakin kuin taisteluita. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 28.8.1940 ja 14.9.1940
Korpisotaa. Osa käsikirjoituksesta. Heinäkuu 1940
Digitoitu dokumentti sisältää osan Korpisotaa-romaanin käsikirjoituksesta otsikolla "Sotakuvausta (juttu jatkuu)". Teksti on kirjoitettu lyijykynällä tilikirjaan. Lopussa pari sivua kirjoitettu ylösalaisin. Painetussa teoksessa on pieniä muutoksia verrattuna käsikirjoitukseen. Korpisotaa kuvaa talvisodan (1939-1940) taisteluita rajaseudun metsissä. Teos on kollektiiviromaani, joka kuvaa yksittäisen näkökulman sijaan sotilaiden selviytymistaistelua niin vihollista kuin luontoakin vastaan. Teos ei nojaa perinteiseen juonelliseen kerrontaan; tarinan eniten erottuva hahmo on sotamies Puumi, joka teoksen loppupuolella harhailee yksin tulipalopakkasessa omien ja vihollisten linjojen välillä. Laajuus 49 digitoitua sivua Kirjoitusaika 16.-22.7.1940 Ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1940 (Otava). Sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
asemasota
yksitoikkoisuus
Digitoitu dokumentti on oranssinvärinen taskulehtiö (KK Oy), jossa joillakin sivuilla on punakynällä pelimerkintöjä. Dokumentti sisältää novellin Korsussa käsikirjoituksen. Korsussa on kodikasta. Nurkassa jatkuu ikuinen korttipeli ja ulkoa kuuluu kaukainen konekiväärin nakutus kuin ompelukoneesta. Salamasodasta ei ole enää tietokaaan. Ihmiskunnan ylle ahkeroidaan jotakin uutta. Sotamies Lohna jykertää kirjettä vaimolleen, mutta ei saa mitään aikaan, kun ei ole mitään uutta kerrottavaa. Sairaslomalla kotona Lohnaa piikiteltiin siitä, että hän pakoilee sotaa, mutta Lohna vastasi, että seuraavaksi rintamalle viedäänkin neidit ja vanhat miehet miinanpolkijoiksi. Lottakanttiinissa juodaan mustaa kahvin korviketta ja suulas vanhempi nainen toivoo, ettei sota kestäisi niin kauan kuin ensimmäinen maailmansota. Lohna vaipuu uneen ja hänet herätetään vartiota varten. Taas taustalla naksuttaa kaukainen konekivääri. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 23.2.1942 Novelli on julkaistu kokoelmassa Nykyaikaa (Otava 1942), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Lehtorin pyöräretki. Käsikirjoitus heinäkuu 1946
urheilu
Digitoitu dokumentti on kellanruskeakantinen keskikokoinen lehtiö, jossa otsikko "Lehtorin pyöräretki EV" (eli Esko Viirteen merkitsemä). Lopusta revitty lehtiä pois. Sisältää novellin käsikirjoituksen. Novellissa Lehtorin pyöräretki pikkukaupungin eläkkeellä oleva vanhapoikalehtori harrastaa urheilua ja voimailua ja ostaa ensimmäisenä polkupyörän. Lehtori ajaa maaseudulle, heittelee ilokseen sorakuopassa pikkukiviä, joita lentelee toisessa kuopassa olevien soranajajien niskaan. Miehet uhkaavat köyttää lehtorin ja viedä hänet prännärille eli pienpolttajalle. He eivät ymmärrä urheilun merkitystä. Lehtori pakenee ensin juosten ja sitten pyörällään, miehet eivät pysy perässä. Pakinoitsija Siltavahti (Esko Viirret) kertoo Oulu-lehdessä 9.11.2008 julkaistussa pakinassa Jumalan juoksupoika, että lehtorin mallina on ollut oululainen uskonnon lehtori Georg A. Waenerberg (1865-1941), joka perusti Nuorten Ystävät ry:n ja jolla usein oli niin kiire, että hän juostessaan talutti pyöräänsä, kun ei kerinnyt hypätä satulaan. Laajuus 24 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 2.7.1946 Ilmestynyt Työväen Joululehdessä (1946) ja kokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Lotta Aalholm sairastaa. Käsikirjoitus 1940-luvun alkupuolelta
ahneus
testamentti
Digitoitu dokumentti sisältää kuusi konekirjoitusliuskaa novellista Lotta Aalholm sairastaa. Tekstissä on vain yksi pieni korjaus käsin. Tekstin otsikko on kirjoitettu käsin. Tekstin lopussa on Haanpään nimikirjoitus, hän on ilmeisesti tarjonnut tekstiä johonkin lehteen. Novellissa ahne pappi yrittää saada näennäisesti kuolemansairaan kauppiaan testamenttaamaan omaisuutensa kirkolle. Kauppias kuitenkin parantuu ja testamenttaa varansa rautatien rakentamista varten. Näin rautatie edustaa edistyksellisyyttä kirkon vanhoillisuutta vastaan. Aihe on otettu Samuli Paulaharjun teoksesta Vanha Raahe (1925). Teksti on kirjoitettu ennen 22.10.1943, koska Haanpää mainitsee sen vanhana, painamattomana juttuna tuona päivänä päivätyssä kirjeessään vaimolleen (Kirjeitä kahdesta sodasta 1977). Laajuus kuusi sivua Novelli on julkaistu Kootuissa teoksissa (Otava 1956). Novelli sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989) nimellä Rouva Aalholm sairastaa. (s. 268)
Matti. Käsikirjoitus helmikuu 1951 Korpelaisen päiväkirjaa toukokuu 1951
Digitoitu dokumentti koostuu tilinpitovihkon sivuista, joissa on siniset ja punaiset pystyraidat. Sisältää novellin Matti sekä Korpelaisen päiväkirjaa. Novellin Matti päähenkilö Matti Pikkula on lievästi kehitysvammainen. Hän tekee räsynukkeja ja leikkii niillä. Matti lähtee Kivelään, jossa on paljon tyttöjä. Tytöt ihailevat nukkea, mutta Matti on saanut uuden idean nähtyään kerjäläisen: hänkin tahtoo alkaa sellaiseksi. Niinpä Matti vaeltaa pakkasella talosta taloon saaden ruokaa ja yösijan. Kotona Matin äiti kuitenkin kurittaa tätä, koska kerjääminen on häpeällistä. Matin kerjäämä saalis kyllä kelpaa. Matti muistaa uskovaisen Aliinan sanoneen, että lapsen on hyvä kuolla, koska synnittömänä pääsee taivaaseen. Matti haluaa taivaaseen ja rojahtaa lattialle pelästyttäen äitinsä. Kun tämä huomaa, että Matti onkin elossa, Matti saa uuden kurituksen. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 10.2.1951 Novelli Matti sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Päiväkirjamerkintöjä Korpelaisesta. Tekstistä puuttuu vuosiluku, mutta todennäköisesti on kyse vuodesta 1951, koska teksti seuraa välittömästi novellia Matti. Laajuus neljä sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 2.-15.5.
Muistiinmerkintöjä vuosilta 1941-1942 Vartiossa. Käsikirjoitus tammikuu 1942
kirjoituskilpailut
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen kellanruskeakantinen ruutulehtiö, joka sisältää sekalaisia muistiinpanoja, novellin Vartiossa ja kirjeluonnoksen. Lehtiön alkuun Haanpää jäljentänyt Gummeruksen talvisotakilpailukutsun, jonka määräaika oli 31.7.1942. Kilpailusta ei liene tullut valmista, eikä Haanpää osallistunut. Otava oli järjestänyt vastaavan kilpailun vuonna 1940, jossa Haanpään Korpisotaa lunastettiin. Lehtiön lopussa on tyhjiä sivuja, joiden seassa on yksi sakkitehtävä ja sitten kaksi sivua varusluetteloa (Haanpää oli Lonkan kenttähevossairaalan varastonhoitaja). Lehtiön lopussa on kirjeluonnos: "Täällä jossakin 28 VI -41 Hummasen talon väelle, Neittävän kylä. Kun erästä sotaväenosastoa kulje" (katkeaa kesken). Novelli Vartiossa kertoo asemasodan arjesta. Se on reportaasimainen kuvaus vanhalla rajalla olevasta vartiopisteestä, jossa rajapuomin vieressä on kyltti: Uuteen Suomeen. Uusi tulokas havannoi ympäristöä ja tilanteita. Tultuaan vartiosta hän kuulee pahviteltassa seinän takana jonkun miehistä viettelevän naisen yhdyntään. Vartiomies ajattelee ironisesti, kuinka Suur-Suomeen tehdään lisää uusia ihmisiä. Myöhemmin partio palaa takaisin hätyyttämästä neuvostopartisaaneja, tulitaistelussa on kuollut yksi omakin. Vankeja on saatu kolme. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 21.1.1942 Vartiossa on julkaistu teoksessa Nykyaikaa (Otava 1940). Sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Muistiinmerkintöjä. Toukokuu 1940 Sallimuksen sormi. Käsikirjoitus kesäkuu 1940 Korpisotaa. Osa käsikirjoituksesta kesä-heinäkuu 1940
sodankäynti
pakkanen
kuolema
Digitoitu dokumentti on vihreäkantinen ruudullinen taskulehtiö, joka on kirjoitettu lyijykynällä, korjaukset on osin tehty kosmoskynällä. Dokumentti sisältää muistiinpanoja, novellin Sallimuksen sormi käsikirjoituksen ja osan romaanin Korpisotaa käsikirjoituksesta. Sotaromaanissa on muutaman rivin suttauksia, yleensä vain sana korvattu toisella. Viimeisellä sivulla ylösalaisin käännettynä pari lyhyttä lisäystä. Takakannen kääntöpuolella on Aili Haanpään päiväämätön kirjelappu, lähetelappu paketista, jossa oli pakkaskintaat ja uusi piippu. Lehtiön alussa on Haanpään muistiinpanoja talvisodan kokemuksista. Näitä ei ole julkaistu koosteessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into 2016), jossa on kirjailijan muut talvisotaan liittyvät muistiinpanot. Laajuus 19 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Kuusamo 17.5.1940 Novellissa Sallimuksen sormi talvisodan kuolemanväsynyt komppania majoittuu kirkkoon. Majapaikka sisältää symbolisia ja metaforisia merkityksiä. Se on kummitusmainen, mutta silti ihmisten hirsihuone, ei niinkään Herranhuone. Kirkko tuntuu kodikkaalta, mutta siellä pitäisi myös julistaa rauhaa, eikä kirkon tulisi osallistua sotapropagandaan. Nyt siellä nukutaan, vaikka ennen sekin oli synti. Tulee hälytys, ilman herrat (ei Taivaan herrat) ovat liikkeellä. Sota on valistanut kasvonsa, ei Herra. Haanpäälaiseen tapaan katse on matalalla, ei sotaherrojen karttojen ja strategisten laskelmien äärellä. Nimimotiivin mukaan sallimuksen sormi on kirjoittanut, ettei se salli yhtäaikaa "maineikasta sotaa ja mahtavia kirkkoja". On selvää, ettei tällaista iskua farisealaista sotauhoa vastaan keskellä talvisotaa voitu julkaistu muualla kuin Vapaa-ajattelija-lehdessä. Laajuus 8 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Pulkkila 13.6.1940 Ilmestynyt julkaisussa Vapaa-ajattelija (1/1940), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Romaanista Korpisotaa on vihkossa yhdeksän katkelmaa. Tekstin otsikkona on "Sotakuvausta (maailmaa varten alottaen 18.6.40)". Toisen katkelman viimeiselle sivulle on lisäyksenä motiivi sotamiesten evakuoidessa taakse päin vedetystä sairaalasta kaikenlaista valkoista vaatetavaraa lumipuvuiksi. Viimeinen pätkä katkeaa kesken virkkeen "Sen tummasta tai kirkkaasta vatsasta kilpistyivät kaikki tavalliset luodit, ja se oli nopea kuin sukkulainen, kuin ihmisen ajatus". Laajuus 6 + 15 + 13 + 7 + 25 + 4 + 16 + 4 + 2 sivua Kirjoitusaika 18.6., 22.6., 2.-7.7.1940 Romaani Korpisotaa ilmestyi vuonna 1940 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Muutos. Pussisen akka, kunnianarvoisa naishenkilö. Sanan seurauksia. Käsikirjoitukset marraskuu 1946
sosialismi
yhteiskunnallinen muutos
aatteet
kummitustarinat
Digitoitu dokumentti on violetinvärinen ruutuvihko. Vihko on lävistetty kahdesta kohtaa eli se on ehkä ollut kansiossa. Sivuilta 7-8 on leikattu pala pois johonkin tarkoitukseen, mutta teksti ei katkea, vain kaventuu. Sisältää kolme novellia. Ensimmäisessä novellissa ei ole otsikkoa, se on myöhemmin julkaistu nimellä Muutos. Vesas-seppä, entinen tehdastyöläinen takoo ja saarnailee kaikenikäisille sosialismin aatetta. Seppä haaveilee keisari Nikolai II:sen syöksemisestä vallasta. Hän katoaa kylästä taistelemaan punakaartissa, eikä miehestä kuulla enää tämän jälkeen. Teksti on Haanpään avoimimmin vasemmistolaisia tekstejä ja se perää muutosta maailmaan. Laajuus kahdeksan sivua Kirjoitusaika 9.11.1946 Pussisen akka, kunnianarvoisa naishenkilö on yleistävä esitys naisen, mökkiläisen, monilapsisen perheenemännän ahkeruudesta. Hänen kaltaistensa naisten varassa maa seisoo, varsinkin kun hän tuo maailmaan toistakymmentä uutta Pussista sota- ja työmiehiksi sekä kaltaisikseen perheenemänniksi. Pussisen akka on Haanpään tunnetuimpia novelleja. Laajuus yhdeksän sivua Kirjoitusaika 22.11.1946 Sanan seurauksia on tarina mustanpörssin kauppias Eetusta, joka matkustaa Järven pitäjään ruumisarkussa ja pelästyttää muut kuorma-autossa matkaavat. Näin Eetu myös kostaa Mäen emännälle, joka on kauan sitten loukannut häntä, pientä orpopoikaa (nimimotiivin sanan seuraus). Eetu laskeutuu arkusta alas ennen määränpäätä, ja niin tapaus jää kummittelemaan seudun kansanperinteeseen. Novellin otsikko on tekstaten, eikä siinä ole alleviivausta, mikä oli yleensä Haanpään tapa nimetä tekstit. Laajuus 13 sivua, teksti katkeaa kesken vihkon loppuessa. Kaikki novellit ovat ilmestyneet ensimmäisen kerran kokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Sisältyvät teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta
Noitaympyrä. Osa käsikirjoituksesta lokakuu 1932
vapaus
yhteiskuntajärjestelmät
Digitoitu dokumentti sisältää romaanin Noitaympyrä konekirjoitettuja käsikirjoitusliuskoja. Tekstissä on runsaasti lisäyksiä, muutoksia ja poistoja. Teksti alkaa liuskalta 71 ja päättyy liuskaan 133, josta on pyyhitty yli Pate Teikan itsemurha. Kaksi viimeistä liuskaa, jossa kerrotaan Paten loikkauksesta, on kirjoitettu käsin. Noitaympyrän päähenkilö on metsätyömies Pate Teikka, joka etsii omaa paikkaansa ja ideologiaansa 1930-luvun suomalaisessa pula-ajan yhteiskunnassa. Teikka osaa katsoaa olosuhteita ja käytäntöjä laajemmin ja kohoaa tukkijätkästä työnjohtajaksi. Hän ei kuitenkaan voi hyväksyä sitä, kuinka yhtiö painostaa työntekijöitään vallitsevan maailmanpulan varjolla. Teikan etsintä jatkuu ja suuntautuu myös Lappiin kullanhuuhdontaa harjoittamaan maisteri Raunion kanssa. Raunio tekee itsemurhan loukkaannuttuaan auto-onnettomuudessa. Teoksen lopussa Teikka suuntaa kohti Neuvostoliittoa kuitenkin epävarmana siitä, ovatko rajan takana lopultakaan asiat yhtään paremmin. Laajuus 62 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 21.10.1932 Romaani Noitaympyrä on ilmestynyt ensimmäisen kerran teoksessa Teokset 2 (Otava 1956), sisältyy teokseen Kootut teokset 3 (Otava 1989).