"Kajaani - suurkaupunki!" : Kajaanin kaupungin "rajankäynti" v. 1651
Kajaani
historia
paikallishistoria
1600-luku
maanjako
väestö
Brahe, Pietari
Kajaani (sanomalehti)
artikkelit (julkaisut)
Maaliskuun 6. päivänä 1651 kreivi Pietari Brahe myönsi Kajaanin kaupungille kaiken sen erämaan kaupungin eteläpuolella, joka ulottui Lehtovaaran kylään asti kahden peninkulman pituudelta. Linnalle annettiin alueet joen pohjoispuolella. Artikkeli kertoo rajankäynnin toimittamisesta eli kaupungin rajojen vahvistamisesta. Artikkelissa on kerrottu myös Kajaanin asukasluvun kehittymisestä alkaen vuodesta 1653 (39 henkeä) vuoteen 1929 (7 117 henkeä) saakka. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 4/1934. Kirjoittajana nimimerkki H. W. C. eli Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Claudelin, Henrik Vilhelm
Kajaani-lehti
Eläinten nimistä otettuja tilain, torppien y.m. nimiä Kajaanin kihlakunnassa
Sotkamo
Paltamo
1700-luku
torpat
maatilat
tontit
nimet
G. Enwaldin keräämiä, eläinten nimistä otettuja Kajaanin kihlakunnan tilojen, torppien ja paikkojen nimiä 1740-luvulta.
Enwald, Gustaf
Elias Lönnrotin viimeinen käynti Kajaanissa
Lönnrot, Elias
vierailut
1800-luku
1880-luku
Kainuun Sanomat
Tohtori A. Anttilan toimittamassa Lönnrotin elämäkerran toisessa osassa alunperin ilmestynyt ja sittemmin Kainuun Sanomissa julkaistu kertomus Elias Lönnrotin viimeisestä vierailustaan Viipurin, Lappeenrannan ja Kuopion kautta Kajaaniin.
Anttila, A.
Entisen Pohjanmaan- ja nykyisen Oulunläänin maaherrat ja kuvernöörit vuosina 1620-1932
Kainuu
Pohjois-Pohjanmaa
maaherrat
kuvernöörit
läänit
Luettelo Pohjanmaan-/Oulun läänin maaherroista ja kuvernööreistä vuosina 1620-1932. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 15.3., 24.3., 5.4., 9.4., 14.4., 16.4. ja 22.4. vuonna 1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Erään Kainuun ystävän muisto : Filos. kand. Kaarle Castrén ja hänen sukunsa Kainuussa
henkilöhistoria
historiantutkijat
Castrén, Kaarle Alfred
Filosofian kandidaatin Karl "Kaarle" (/"Kaarlo") Alfred Castrénin muistolle kirjoitettu artikkeli hänen elämäntyöstään historiantutkijana. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 139/1934. Kirjoittajana nimimerkki H. W. C., eli Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Eräs muistelma Ahlqvist-Oksasen käynnistä Kajaanissa 1847
1840-luku
runoilijat
Oksanen, A.
Ahlqvist, August
Fabritius, Maria Antoinette
Kajaani-lehdessä vuonna 1933 julkaistu artikkeli runoilija August Ahlqvistin, kirjailijanimeltään A. Oksanen, vierailusta Kajaanissa vuonna 1847. Siellä Ahlqvist muun muassa vieraili ystävänsä Elias Lönnrotin luona, tapasi tulevan vaimonsa Maria Antoinette Fabritiuksen ja sai innoitusta moniin runoihinsa kaupungin kuohuvista koskista ja rannattomista erämaista. Artikkeli on ilmestynyt alun perin kuopiolaisessa Savo-lehdessä osana Kaarlo Narisen sarjaa "Eräitä ennen julkaisemattomia muistelmia runoilija Ahlqvist-Oksasesta", jonka pohjalta kruununvouti G. Enwald kirjoitti tämän artikkelin Kajaani-lehteen vuonna 1933.
Henkilötietoja Hyrynsalmen piirin nimismiehistä 1786-1929
Hyrynsalmi
1900-luku
nimismiehet
Tietoja Hyrynsalmen nimismiehistä vuodesta 1786 alkaen aina vuoteen 1918 saakka.
Henkilötietoja Kajaanin ala-alkeiskoulun oppilaista vuosilta 1840-1876
alkeiskoulut
koululaiset
Tietoja Kajaanin ala-alkeiskoulun oppilaista vuosilta 1840-1876. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdissä numerot 105, 106, 107, 108, 109, 111, 112 ja 113 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin koulun entisistä opettajista n. vuosilta 1812-1918 ja ala-alkeiskoulun entisten oppilaiden myöhemmistä elämänvaiheista vuosilta 1848-1875 löytyy myös täältä: Elämäkerrallisia tietoja Kajaanin koulun opettajista ja huomattavimmista oppilaista.
Katso myös: Kajaanin kaupungin kansakoulusta ja sen ensimäisistä opettajista.
Henkilötietoja Kajaanin kaupungin vanhemmista pormestareista 1659-1821
hirstoria
pormestarit
Kajaanin kaupungilla ei sen perustamisen, 6.3.1651, ollut ensin maistraattia eikä raastuvanoikeutta. Sen sijaan laista ja hallinnosta vastasivat silloisen Kajaanin läänin tuomari ja linnan päällikkö. Vasta vuonna 1559 määräsi kreivi Pietari Brahe, että kaupunkiin on asetettava pormestari . Tähän toimeen hän nimitti Kajaanin läänin silloisen tuomarin, Johannes Curnauviuksen. Artikkelissa kerrotaan Kajaanin pormestareista vuodesta 1659 vuoteen 1821. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 36B ja 37 vuonna 1929. Kirjoittajana G. Enwald.
Henkilötietoja Kajaanin kihlakunnan eri pitäjissä toimineista vakinaisista papeista 1590-1931
Kuhmoniemi
Kuhmo
Ristijärvi (kunta)
Puolanka
Säräisniemi
Vaala
Suomussalmi
papit
kappalaiset
Kajaanin kihlakunnan eri pitäjissä (Kajaani, Sotkamo, Kuhmoniemi, Hyrynsalmi, Suomussalmi, Puolanka, Säräisniemi, Paltamo) vuosina 1590-1931 toimineet papit, kappalaiset ja pitäjänapulaiset. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numeroissa 94 ja 95 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Henkilötietoja Kajaanin kihlakunnan eri pitäjissä viime vuosisadalla toimineista ylimääräisistä papeista
Luettelo Kajaanin kihlakunnan pitäjissä (Paltamo, Kajaani, Sotkamo, Kuhmoniemi, Ristijärvi, Hyrynsalmi, Suomussalmi, Puolanka, Säräisniemi) toimineista ylimääräisistä papeista 1800-luvulla. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 7.11.1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Henkilötietoja Kajaanin tuomareista 1615-1928
tuomarit (oikeus)
tuomiokunnat
Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan tuomiokuntien historiaa sekä henkilötietoja Kajaanissa toimineista tuomareista vuosina 1615-1928. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 124 ja 130 vuonna 1928. Kirjoittajana G. Enwald.
Historiallisia muistoja Kainuussa : "Kapteeninautio" Hyrynsalmen Nuottikankaalla
Moisiovaara
Ladau, Carl Reinhold
autiotalot
Vuonna 1927 herättivät ihmetystä erään vanhan taloryhmän rauniot Hyrynsalmen pitäjässä. Rauniot sijaitsivat noin 10 kilometriä Hyrynsalmen kirkolta Moisiovaaran kylään johtavan maantien varrella. Artikkelissa pohditaan, kuka tämän tilan on aikoinaan omistanut ja mitä sille on tapahtunut. Entiseksi omistajaksi arvellaan Carl Reinhold "Latokapteeni" Ladauta. Artikkeli on julkaistu Kainuun Sanomien numerossa 97/1927. Kirjoittajana nimimerkki H. W. C eli Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Kainuussa on ennenkin eletty kovia aikoja
1860-luku
suuret nälkävuodet
katovuodet
pula-ajat
ulosotto
Artikkeli Suomen nälkävuosien 1866-1868 oloista Kainuussa sekä ulosottojen määrät kunnittain noina vuosina. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 78/1932. Kirjoittajana Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Kajaanin kaupungin kansakoulusta ja sen ensimäisistä opettajista
kansakoulu
opettajat
Vuoden 1872 toukokuussa myönsi Suomen valtio Kajaanin kaupungin ensimmäiselle kansakoululle 1 000 markan vuotuisen valtionavun. Saman vuoden kesäkuussa vahvistettiin ohjesääntö kaupungin ensimmäiselle kansakoululle. Kansakoulua varten kaupunki osti heinäkuussa 3 000 markalla edemenneen tuomari Carl Adolf Carlssonin talon, joka sijaitsi Kajaaninjoen varrella. Kaupungin ensimmäinen kansakoulu avattiin 1. helmikuuta 1873 ja se toimi samalla paikalla vuoteen 1889 saakka, tiloihin, joissa ala-alkeis-, reali- ja alkeiskoulu olivat sitä ennen toimineet. Artikkelissa luetellaan myös kansakoulun johtokunnan esimiehiä, opettajia ja muita koulutukseen liittyviä henkilöitä. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 60/1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Katso myös: Henkilötietoja Kajaanin ala-alkeiskoulun oppilaista vuosilta 1840-1876.
Kajaanin kaupungin suomalaisnimisiä asukkaita vuosina 1729-1790
henkilönnimet
1700-luvulla Kajaanissa asuneita henkilöitä, joilla oli suomalainen nimi. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin kaupungin valtuusmiehet 1875-1917
kaupunginvaltuustot
Luettelo Kajaanin valtuusmiehistä vuodesta 1875 vuoteen 1917. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numeroissa 119-123 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
kaupunkihistoria
kadunnimet
"Kun Kajaanin kaupunki 1651 perustettiin, oli se todellisuudessa kaupungin nimeä kantava maalaiskylä, jonka vähälukuiset asukkaat elättivät itseään maanviljelyksellä ja karjanhoidolla." G. Enwald kertoo artikkelissaan, miltä näytti Kajaanin kaupungin kartta vuonna 1764. Tontteja oli 86 kappaletta, joista 48 rakennettuja, 14 peltoina ja 18 niittyinä. Kaupungin harvat kadut saivat viralliset nimet vasta 1890-luvulla. Maa oli hyvin vesiperäistä, jolla oli keväällä ja syksyllä hankalaa kulkea. Sammakot kutivat kesäkaudet Kauppakadulla ja vain pitkospuita pitkin saattoi kävellä. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä vuonna 1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin kihlakunnan edustajia valtiopäivillä
maapäivät
valtiopäivät
Porvoon valtiopäivät
Artikkelissa esitellään eri valtiopäivillä olleita Kajaanin edustajia, mm. 1778-1779 valtiopäivien päätöksen allekirjoittaneet, 1789 Tukholman valtiopäivät, Norrköpingin vuoden 1800 valtiopäivät ja Porvoon valtiopäivät 1809. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa kesä- tai heinäkuun numerossa 1928. Tiedot on lehdelle toimittanut kruununvouti G. Enwald.
Kajaanin kihlakunnan henkikirjoittajat : Elämäkerrallisia tietoja
Kajaanin kihlakunta
henkikirjoittajat
kirjanpitäjät
kamreerit
Kun kuningatar Kristiina 1650 antoi Pietari Brahelle läänityksenä Kajaanin vapaaherrakunnan, ryhtyi tämä heti järjestämään sisäistä hallintoa ja asetti tehtäviin erinäisiä virkamiehiä. Erittäin tärkeä ja vastuullinen toimi oli kamreerilla, eli kuten myöhemmin sanottiin, kirjanpitäjällä, jonka tuli mm. hoitaa vapaaherrakunnan kanslia ja laatia tilit verojenkannosta. Kamreerin virkatehtävät olivat melkein samat kuin henkikirjurien, mistä syystä jälkimmäisiä ei ollut Kajaanin kihlakunnassa Brahen aikana. Ensimmäinen kamreeri oli entinen Turun kamreeri Niilo Olavinpoika Canik, joka tuli Kajaaniin 1651 ja hoiti kansliaa kuolemaansa asti 1661. Tämän jälkeen alettiin käyttää nimitystä kirjanpitäjä. Varsinainen ensimmäinen henkikirjoittaja nimitettiin luultavasti vuonna 1680, vaikka tietoja Kajaanin kihlakunnan ensimmäisistä henkikirjoittajista ei olekaan tämän artikkelin mukaan säilynyt, Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 13.8.1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin kihlakunnan kruununvoudit 1839-1929
kruununvoudit
Tietoja Kajaanin kihlakunnan kruununvoudeista vuodesta 1839 vuoteen 1929. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 120 ja 122 vuonna 1929. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin kihlakunnan nimismiespiirien nimismiehet v. 1850-1934
nimismiespiirit
Ennen vuotta 1850 oli Kajaanin kihlakunta jaettu kuuteen nimismiespiiriin (Paltamo, Ala-Sotkamo, Ylä-Sotkamo, Ala-Hyrynsalmi, Ylä-Hyrynsalmi ja Säräisniemi). Vuonna 1884 muodostettiin Puolangasta seitsemäs nimismiespiiri. Artikkelissa luetellaan vuosien 1850-1934 aikana nimismiehinä toimineet henkilöt nimismiespiireittäin. Artikkelin tiedot on koottu Kainuun Sanomista 11.4., 20.9., 29.9., 16.10., 20.10. ja 8.11. vuonna 1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin kihlakunnassa v. 1789 asuneet nk. säätyhenkilöt
säätyläiset
Luettelo Kajaanin kihlakunnan säätyläisistä perustuen vuoden 1789 verotusluetteloon. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 93 ja 94 vuonna 1929. Tiedot lehdelle on toimittanut kruununvouti G. Enwald.
Kajaanin kirkkojen vaiheista : Eilen tuli kuluneeksi 200 vuotta nykyistä edellisen kirkon vihkimisestä
kirkkorakennukset
Kajaanin kirkon historiaa vuodelta 1934. Kajaani oli pieni talonpoikaiskylä Kajaanin pitäjässä, kunnes se pitäjien eroamisen jälkeen liittyi osaksi Paltamoa. Itsenäistyttyään kaupungiksi tultuaan vuonna 1651 toimi sen kirkkona yhä Paltamon kirkko, mutta kreivi Pietari Brahe, Kajaanin kaupungin perustaja, ryhtyi heti toimenpiteisiin kirkon aikaansaamiseksi kaupunkiin. 5. helmikuuta 1652 pidetyillä kihlakunnankäräjillä annettiin rahvaalle määräys tuoda kirkkoa varten hirsiä ja alkaa rakennustyö. Kaupungin ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1656. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 23.6.1934. Kirjoittajana Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Kajaanin kirkosta kertoo myös artikkeli Muutamia tietoja nk. Berghin navetasta ja Kajaanin kirkon puiston perustamisesta.
Kajaanin linnan kuuluisan ja oppineen vangin Joh. Messeniuksen jesuiittaraamattu vielä tallella - Kajaanissa?
jesuiitat
Raamattu
Kajaanin linna
Messenius, Johannes
Johannes Messenius syntyi myllärin poikana Ruotsissa 1579 tai 1580. Hän kävi nuoruudessaan koulua Vadstenan luostarikaupungissa ja suoritti sittemmin Braunsbergissa jesuiittakoulun, josta hän valmistui 1603. Riitaannuttuaan jesuiittojen kanssa hän kierteli Euroopassa kunniaa ja mainetta keräten ja meni samasta syystä naimisiin saksalaisen Lucia Grothusenin kanssa. Vuonna 1608 Messenius palasi ruotsiin ja pakotettiin vannomaan vala, että hän luopuisi katolisesta uskosta ja "Ruotsin vihollisista". Tämän jälkeen hän kirjoitti paljastuskirjoituksia jesuiitoista, joista kostoksi ilmiantoivat jesuiitat hänet Ruotsin kuninkaalle. Messenius vangittiin, mutta hän oveluudellaan pääsi vapaaksi. Kuitenkin myöhemmin professorina ja valtionarkistonhoitajana ollessaan Johannes Messenius kävi salaista kirjeenvaihtoa Puolan jesuiittojen kanssa, mistä johtuen määräsi Ruotsin kuningas Kustaa Aadolf hänet vangituttavaksi Kajaanin linnaan. Vankeusaikanaan Messenius kirjoitti pääteoksensa, Ruotsin historiasta kertovan Scondia illustratan. Hän virui linnassa 20 vuotta ja vapautui vuonna 1636. Hän kuoli samana vuonna. Kajaanin tuomiokunnan tuomarina vuosina 1892-1904 toimineen Karl Johan Lundin jälkeen jättämästä arvokkaasta kirjastosta löydettiin vanha, salainen Raamattu, jonka arvellaan kuuluneen Johannes Messeniukselle. Sen omisti löytöhetkellä K. J. Lundin poika, Kajaanin varatuomari Holger Lund. Artikkelin on kirjoittanut nimimerkki H. W. C. eli Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Johannes Messeniuksen jesuiitta-Raamatun omistajista on kirjoitettu myös seuraavassa artikkelissa: Tietoja Kajaanissa olevan Johannes Messenius'en raamatun omistajista.
kirjastohistoria
kirjastot
Kajaanin lukuyhdistys
Kajaanin ruotsinkielisen lainakirjaston historiaa. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 97/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
linnat
<a href="/items/browse?advanced%5B0%5D%5Belement_id%5D=45&advanced%5B0%5D%5Btype%5D=is+exactly&advanced%5B0%5D%5Bterms%5D=Kajaanin+linnan+esittely%C3%A4.%0D%0A%0D%0AKajaanin+linnaa+alettiin+rakentamaan+1605.+Linnaa+rakennettiin+vuoteen+1619%2C+kunnes+sen+rakennusty%C3%B6t+keskeytettiin.+Linna+oliisoista+harmaista+kivist%C3%A4+muurattu+suorakulmio%2C+jonka+luoteisessa+ja+kaakkoisessa+p%C3%A4%C3%A4ss%C3%A4+oli+py%C3%B6re%C3%A4+torni.%0D%0A%0D%0AVen%C3%A4l%C3%A4iset+r%C3%A4j%C3%A4yttiv%C3%A4t+Kajaanin+linnan+1716.+Linnan+korjausten+aloittamista+harkittiin+1721+ja+uudelleen+1754%2C+mutta+entis%C3%B6intisuunnitelmista+luovuttiin.+Linnassa+oli+kuitenkin+komentajia+vuoteen+1793+saakka.%0D%0A%0D%0AArtikkeli+on+ilmestynyt+Kajaani-lehdess%C3%A4+1936.+Kirjoittajana+G.+Enwald.">Kajaanin linnan esittelyä. Kajaanin linnaa alettiin rakentamaan 1605. Linnaa rakennettiin vuoteen 1619, kunnes sen rakennustyöt keskeytettiin. Linna oliisoista harmaista kivistä muurattu suorakulmio, jonka luoteisessa ja kaakkoisessa päässä oli pyöreä torni. Venäläiset räjäyttivät Kajaanin linnan 1716. Linnan korjausten aloittamista harkittiin 1721 ja uudelleen 1754, mutta entisöintisuunnitelmista luovuttiin. Linnassa oli kuitenkin komentajia vuoteen 1793 saakka. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin vanhempiin kirkkoihin ja niiden vierellä olleeseen hautausmaahan, nykyiseen kirkkopuistoon, haudattuja henkilöitä
vainajat
hautausmaat
Kajaanin seurakunnan ensimmäinen kirkko rakennettiin pian kaupungin perustamisen jälkeen, vuonna 1652. Tämän kirkon venäläiset polttivat 1716. Uusi kirkko rakennettiin entisen paikalle 1719, ja se oli käytössä vuoteen 1895 saakka, jolloin se purettiin ja nykyinen, J. Ahrenbergin suunnittelema puukirkko rakennettiin sen tilalle. Seurakunnan vanhin hautausmaa sijaitsi kirkon ympärillä, mutta siihen on luultavasti haudattu vain vähän ihmisiä maan ollessa kivikkoista ja kallioperäistä. Yleisenä tapana 1600-luvun lopulla ja 1700-luvun alussa oli haudata ihmisiä myös kirkon lattian alle, mutta vuonna 1751 kehotti tuomiokapituli lopettamaan ruumiiden hautaamisen kirkon alle vedoten haitalliseen hajuun, joka mätänevistä ruumiista tunkeutui lattian alta kirkkoon. Kirkon ympäristöä käytettiin hautausmaana noin 160 vuotta eli vuoteen 1809 asti, jolloin ruumiita alettiin haudata Kajaaninjoen rannalla olevaan hautausmaahan. Artikkelissa on luettelo ennen vuotta 1809 kuolleista henkilöistä, jotka on haudattu joko Kajaanin vanhimpien kirkkojen alle tai niiden ympärillä olleeseen hautausmaahan, nykyiseen kirkkopuistoon. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 85/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
kauppiaat
Artikkelissa kerrotaan Kajaanissa 1700- ja 1800-luvuilla toimineista kauppiaista. Tätä ennen ei kaupungin perustamisen jälkeen ole kauppiaita tiettävästi kaupungissa ollut. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 45/1933. Kirjoittajana G. Enwald.
sukunimet
Artikkelissa kerrotaan Kajaanin historiassa esiintyviä, vanhimpia sukunimiä ja niiden omistaneiden henkilöiden historiaa. Jo 1600-luvulla on Kajaanissa asunut esimerkiksi henkilöitä nimeltä Rönty, Okkonen ja Väyrynen. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 23 ja 25 luultavasti noin vuonna 1930. Kirjoittajana G. Enwald.
mielipidekirjoitukset
Tapio (sanomalehti)
G. Enwald kertoo kuopiolaisessa Tapio-lehdessä 7.3. ja 4.4. vuonna 1875 ilmestyneistä, nimimerkin "Juho" kirjoittamista mielipidekirjoituksista koskien Kajaania, sen kansaa ja sivistystä.
Kajaanissa ja Sotkamossa elänyt Mustosten suku
Mustonen (suku)
Leino, Eino
Leino, Kasimir
Sukunimi "Mustonen" esiintyy ensimmäisen kerran Kajaanin vanhimmissa asiakasluetteloissa vuonna 1752. Artikkelissa kerrotaan Mustosten suvusta Kajaanissa 1700- ja 1800-luvuilla. 1800-luvun alkupuolella Liperissä asuvan Jaakko Mustosen pojat olivat Anders ja Karl Mustonen. Anders Mustonen, myöhemmin Lönnbohm, syntyi Liperissä 2.1.1824. Hänen puolisonsa oli kapteenin tytär Anna Emilia Kyrenius, syntynyt 5.12.1834. Andersin ja Annan lapsista on artikkelissa mainittu muutama, esimerkiksi heidän toinen poikansa Kasimir Agaton Lönnbohm, syntynyt Paltamossa 17.11.1866, joka käytti kirjailijana nimeä Kasimir Leino, sekä Andersin ja Annan kolmas poika, Armas Eino Leopold Lönnbohm, joka runoilijana otti itselleen taiteilijanimen "Eino Leino". Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa 13.6.1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Kappale Kainuun puutavaraliikkeen historiaa : oululaisten omistaman Ämmäkosken vesisahan lopettaminen ja sen historiallinen häätöpäätös
sahalaitokset
Kajaaninjoki
Ämmän eli Kajaanin vesisahan historiaa. Kajaanin kaupungin vierellä oleva Ämmän sahalaitos sai laillisen perustamisluvan vuonna 1844. Vuonna 1861 oli Kajaanin kihlakuntaan tullut lisää kolme sahaa, Myllyrannan (Paltamo) saha ja kaksi kotitarvesahaa Hyrynsalmen pitäjään. Kaupunki yritti häätää sahalaitosta ajanmukaisempien teollisuusyritysten tieltä, mutta sahan alueen maanomistajista tuli oikeuskiista. Sahanomistajat Snellman ja Weckman puolustautuivat väittämällä, että sahan perustajalle kirkkoherra Wegeliukselle oli vakuutettu omistusoikeus sahaan ja että sahan alue ei ollut kaupungille lahjoitettua maata. Lopulta historiallisia papereita tutkittuaan antoi pormestari G. Enwald päätöksen, että "kauppias Snellmanin ja luutnantti Weckmanin on poistettava sahalaitos ja jätettävä riidanalainen alue Kajaanin kaupungin vapaaseen hallintaan". Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 141/1935. Kirjoittajana Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Kaupunkimme kaameat murhenäytelmät n. 200 vuotta sitten : Kajaaninlinnan päällikön tyttären surullinen elämäntarina ja hänen kaamea mestauksensa oikeuden pöytäkirjojen mukaan
1740-luku
oikeudenkäynti
murha
Troliin, Anna Gretha
13. joulukuuta 1743 Kajaanin kaupungissa aloitettiin oikeudenkäynti, jossa Diedrick Troliinin tytärtä Anna Gretha Troliinia syytettiin lapsen murhasta. Murhatun lapsen isä oli venäläinen kapteeni Scherajeff, joka pikkuvihan aikaan 13.9.1742 oli tullut Kajaaniin ja myöhemmin kihlautunut neiti Troliinin kanssa. Anna Gretha Troliin synnytti salaa lapsen, jonka hän murhasi ja piilotti. Oikeudenkäynnissä hän kiisti tekonsa useaan otteeseen. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä vuonna 1934 numeroissa 124, 131, 132, 134, 137, 1/12, 10/1-35.. Alkuperäisistä pöytäkirjoista suomentanut ja selostanut Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Keisarintalli Paltaniemellä Paltamon kirkonkylässä
Vuolijoki
1810-luku
Aleksanteri I
Kainuun Sissi
Matkallaan Suomessa alkusyksystä 1819 poikkesi keisari Aleksanteri I myös Kajaanissa. Keisarin seurueeseen kuuluva ruhtinas Wolkansky ilmoitti keisarin vastaanottoa järjestelevälle kapteeni Sebastian Gripenbergille, että keisari 28. elokuuta söisi päivällistä Haapalankankaalla. Gripenberg selitti, ettei Haapalankankaan uudistalossa ollut ainoatakaan tähän tarkoitukseen sopivaa huonetta, mutta ruhtinas vastasi siihen, että "hänen majesteettinsa" oli näin päättänyt ja päätöstä oli noudatettava. Niinpä keisarille etsittiin sopivaa ruokasalia, ja kun muuta tilaa ei löytynyt, käytettiin uudistalossa olevaa melkein uutta tallia ruokailutilana. Talli puhdistettiin ja seinät peitettiin koivunoksilla tallin hajun peittämiseksi. Lähimmästä talosta hankittiin pöytä ja lankusta valmistettiin penkki, joka vuorattiin kappaleella punaista verkakangasta. Päivällinen nautittiin tallissa, minkä jälkeen keisari Aleksander matkusti kapteeni Juneliuksen ohjaamalla purjeveneellä Kajaaniin. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sissi -lehdessä numero 9/1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Kertomus tulipalosta kaupungin lähellä olevassa Parkinniemen talossa toukokuun 5 päivänä 1828
1820-luku
onnettomuudet
tulipalot
Wennerström, Matthias Wilhelm
5. toukokuuta 1828 syttyi Kajaanin kihlakuntaan kuuluvan Paltamon pitäjän kruununnimismiehen Matthias Wilhelm Wennerströmin talossa, Parkinniemessä, tulipalo. Wennerström ei itse ollut palon hetkellä kotona, mutta hänen vaimonsa, kaksi lastaan ja palvelusväkensä yrittivät parhaansa mukaan sammuttaa paloa. He eivät kuitenkaan mahtaneet mitään tuulen mukana leviäville liekeille, jotka veivät mukanaan päärakennuksen, tallin, rehuladon ja muut ulkohuoneet. Palo ei tiettävästi vaatinut kuolonuhreja, mutta omaisuudelliset menetykset olivat mittavat. 27. toukokuuta 1828 Kajaanin kihlakunnan silloinen kruununvouti Johan Christian Wichman julkaisi Finlands Allmänna Tidning -lehden numerossa 61 suomeksi artikkelin tulipalosta. Kirjoituksen johdosta nimismies Wennerströmin perheelle lähetettiin avustusta noin 750 Suomen markkaa.
Kihlakuntamme metsien säästämismääräyksiä 80 vuotta sitten
määräykset
hakkuut
hakkuukiellot
metsät
Lavonius, Alexander
Vuonna 1852 antoi silloinen Oulun läänin maaherra Kajaanin kihlakunnan metsiä koskevan julistuksen, jonka tarkoitus oli säädellä metsien hakkuuta. Ennen tätä julistusta saivat yksityiset kajaanilaiset metsänomistajat tehdä metsilleen mitä halusivat. Viisaimmat maanomistajat säästivät metsiään, kun taas monien "yksityisten metsät raiskattiin, suoraan sanoen, pilalle". Julistuksessa maaherra A. Lavonius määräsi, että metsänomistajat saivat polttaa tervaa vuosittain sen mukaan, paljonko maksoivat veroa. Artikkeliin liitetyssä julistuksen sanatarkassa kopiossa näkyy suomen kielen muoto erityisesti Oulun läänissä 1800-luvulla. Tutut Oulun murteen piirteet ovat olleet kielessämme jo silloin. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 98/1932. Kirjoittajana Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Kirkkoherra Lars Henrik Backman'in kertomus vuodelta 1739
Kajaanin lääni
käännökset
suuri Pohjan sota
Backman, L. H.
Artikkeliin on suomennettu Kajaanin linnan ja siviiliseurakunnan silloisen pastori L. H. Backmanin ruotsinkielinen kertomus Kajaanin tilasta "vanhoina aikoina". Kertomus on päivätty 17. joulukuuta 1739. Kertomuksessa on yhdeksän kohtaa: 1. Kajaanin läänin historiaa 2. Kajaani vuonna 1666: linna ja kirkko 3. Kajaanin kirkon kuvaus 4. Kajaanin kaupungin pormestarit 5. Kajaanin papit 6. Venäläisten hyökkäys Kajaaniin 13. maaliskuuta 1712 ja linnan piiritys 7. Rauhan aika, kolehtien ja almujen keräys, kirkon ja koulun rakentaminen 8. Raatimies Johan Carlanderin kanssa sovittu almukeräys vuosina 1739-41 9. Kuningatar Ulrica Eleonoran lahjoitus seurakunnalle, 400 hopeataalaria Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 1934.
Backman, Lars Henrik
Kivesjärvi
rikokset
murto
rikolliset
varkaat
käräjät
Oulun Viikkosanomissa 25.7.1863 julkaistu kirjoitus "Kiveksen rosvoista", jotka ryöstivät tavaroita ja särkivät omaisuutta Paltamon Kivesjärven kylässä. Syyllisistä ei ollut varmuutta eikä heitä saatu jäljitettyä, kunnes sotaväen avulla heidät vihdoin vangittiin. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 20.6.1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Oulun Viikkosanomat
asuinpaikat
Piirilääkäri Elias Lönnrotin asuinpaikkoja Kajaanissa vuosina 1833-1853. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 53/1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Elias Lönnrotin asuintalosta kertoo myös artikkeli http://digi.kirjastot.fi/items/show/125882.
Lyhykäisiä elämäkerrallisia tietoja Sotkamon hautausmaihin haudatuista henkilöistä
haudat
Artikkeli kertoo Sotkamon kahdelle hautausmaalle, vanhemmalle ja uudemmalle, haudattujen henkilöiden hautapaikoista sekä heidän taustoistaan. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 84, 90 ja 99 vuonna 1929. Kirjoittajana G. Enwald.
Lyhykäisiä tietoja Kajaanin hautausmaahan haudatuista tunnetuimmista henkilöistä
Artikkelissa esitellään Kajaanissa Kajaaninjoen vierellä olevalle Kajaanin vanhalle hautausmaalle haudattuja henkilöitä ja heidän taustojaan. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 87, 88, 90, 93 ja 94 vuonna 1926. Kirjoittajana G. Enwald.
Lyhykäisiä tietoja Kajaanin kaupungissa ja kihakunnassa olleista oluttehtaista
tehtaat
panimot
olut
viinat
Kajaanin oluttehtaiden historiaa. Oululainen Anders Jonathan Granqvist jätti 7. toukokuuta 1860 anomuksen olut- ja simatehtaan perustamisesta Kajaanin kaupunkiin. 18.7. anomus hyväksyttiin, ja tehdas perustettiin Kajaanin joen rannalla olevalle Tulliniemelle. Vuosien 1866-67 vaiheilla tehdas siirtyi viskaali Herman Wahlgrenille ja laivurin leski Gustava Renforsille. Gustavan poika Herman Renfors alkoi vuoden 1870 tienoilla valmistaa niin kutsuttuja lusikkauistimia, joita "Kajaanin uistimiksikin" kutsuttiin. Vuonna 1875 hän laajensi toimintaansa perustaen kivihiomon ja 1880 turkistehtaan, jotka sijoitettiin entisen oluttehtaan tiloihin Tulliniemeen. Vuonna 1890 vanha oluttehtaan rakennus paloi, ja vuosien 1892-93 tienoilla Herman Renfors rakennutti uuden, ajanmukaisemman ja suuremman tehdasrakennuksen entisen paikalle. Vuonna 1902 viipurilainen Juho Huikuri anoi puolestaan lupaa perustaa panimo Kajaaniin. Kaupunkilaisilla oli ikäviä muistoja edellisistä oluttehtaista, ja he yrittivät kaikin keinoin vastustaa uuden tehtaan perustamista. Lopulta Huikuri sai luvan panimon perustamiseen. Kauaa hänenkään panimonsa ei pysynyt toiminnassa, sillä hän kuoli 16.11.1904 sairastettuaan keuhkotautia. Hänen poikansa Petter Huikuri jatkoi panimon pyörittämistä jonkin aikaa, mutta luovutti sen viimein konkurssiin. 8.5.1909 osti tehtailija Waldemar Sundblad tehdaslaitoksen palstatiloineen huutokaupalla, ja harjoitti siinä oluen panemista. Panimotoiminnalle tuli kuitenkin loppu, kun 29.5.1917 astui voimaan kieltolaki, joka kielsi alkoholin valmistuksen. Sundblad myi palstatilan ja tehtaan rakennukset Kajaanin Puutavara Osakeyhtiölle.
Merkillisimpiä tapauksia Kajaanin historiasta vv. 1607-1929
Tärkeimpiä tapahtumia Kajaanin historiasta vuodesta 1607 vuoteen 1929. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 96, 126, 156 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald..
Metsäkaupoista Kajaanin kihlakunnassa 1880-1890 luvulla
metsätalous
kauppa
puukauppa
Tukkikauppaa ja puun hintoja Kajaanin kihlakunnassa 1860-1890-luvuilla. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 134 ja 139 vuonna 1932. Kirjoittajana G. Enwald.
sodat
murhapoltto
venäläiset
saunat
Kertomus siitä, kuinka vihollisvenäläiset sodan aikaan olivat saunomassa Oulujärveen laskevan Miesjoen varrella. Venäläisillä oli vankina suomalainen poika, jonka heltynyt kokki päästi lopulta pakoon. Poika juoksi kertomaan venäläisten majapaikan suomalaisille, jotka tulivat ja lukitsivat venäläiset saunoihinsa. Vihollisen armonaneluista ja ryöstettyjen tavaroiden palauttamisesta huolimatta suomalaiset polttivat venäläiset hengiltä. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa. Kirjoittajana nimimerkki H. W. C. eli Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Minkä muotoinen oli Kajaanin linna ennekuin venäläiset sen räjäyttivät?
piirustukset
Ahrenberg, Johan Jacob
Kajaanin linnasta ei löydy yhtään piirustusta, jossa näkyisi varmuudella, miltä linna näytti ennen tuhoutumistaan 1716. Vanhimman kuvan linnan mahdollisesta ulkomuodosta on piirtänyt Kajaanin entinen kirkkoherra Lars Henrik Backman. Hän oli nähnyt rauniot 17 vuotta hävityksen jälkeen, ja muistikuviensa ja muilta linnan ennen hävitystä nähneiltä ihmisiltä kuulleiden kuvaustensa perusteella hän piirsi versionsa Kajaanin linnasta. Toisen kuvan linnasta piirsi arkkitehti Johan Jacob Ahrenberg. Hän käytti piirtämisessään apuna vanhoja tarkastuspöytäkirjoja. Hänen kuvassaan linna on täysin eri näköinen kuin Backmanin piirroksessa. Artikkeliin on jäljennetty kuva Backmanin laatimasta ja W. Laguksen kirjoituksessa "Kajana ilustrata" julkaistusta piirustuksesta, jossa näkyy hänen versionsa Kajaanin linnasta. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 122/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Muistelmia Kajaanin kaupungista 36 vuotta sitten
G. Enwaldin muistelmia Kajaanista vuonna 1894. "Talot olivat enimmäkseen pieniä ja huonosti hoidettuja. Kadut ja tori lokaisia kuin pahin suomaa, joiden poikki syksyaikana tuskin pääsi kulkemaan. Kirkon ympäristö oli koleaa kivikkoa, missä kasvoi vielä nytkin kirkkopuistossa olevat vanhat petäjät." Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 118, 123 ja 135 vuonna 1930. Kirjoittajana G. Enwald.
Muistoja Kajaanissa olevan E. Lönnrotin talon vaiheista 1751-1930
asuinrakennukset
omistajat
Elias Lönnrot nimitettiin vuonna 1833 Kajaanin piirilääkäriksi. Asuttuaan vuoden kauppias M. Micklessonin luona hän muutti 1834 postimestari E. Montgomeryn taloon. Montgomery myi talon hänelle muuttaessaan pois kaupungista. Artikkeli kertoo kyseisen talon ja tontin vaiheista ja edellisistä omistaista, sekä Lönnrotin vaiheista Kajaanissa asuessaan. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 95/1930. Kirjoittajana G. Enwald.
Elias Lönnrotin asuintalosta kertoo myös artikkeli http://digi.kirjastot.fi/items/show/125874.
Muutamia tietoja Kajaanin vapaaherrakunnasta
kreivit
Kolmikymmenvuotisen sodan (1618-1648) päättymisen jälkeen tuli tavaksi lahjoittaa etevimmälle sotapäällikölle ja muille valtakunnan ansiokkaille miehille kruunun omistamia linnoja ja tiluksia. Alueeltaan suurin läänityksistä oli Kajaanin vapaaherrakunta, joka 18. syyskuuta 1650 lahjoitettiin kreivi Pietari Brahelle. Vapaaherrakuntaan kuului koko Kajaanin, Kuopion ja Iisalmen pitäjät, Kajaanin linna sekä tiloja Salon ja Pielisen pitäjistä. Alemmista virkamiehistä koostunut haltijakunta eli konventti valvoi vapaaherrakunnan hallinnollisia ja sisällisiä asioita. Se teki kreivi Brahelle esityksiä ja käsitteli ratkaistavat asiat, jonka jälkeen niistä vietiin pöytäkirja kreiville tarkastettavaksi ja mahdollisesti oikaistavaksi. Konventti vei tärkeimmät asiat kreivin päätettäväksi, mutta kertoi niistäkin ensin oman mielipiteensä. Vuonna 1680 päätti Kaarle XI panna toimeen niin kutsutun reduktionin, jonka mukaan kaikki aatelisille lahjoitetut kruunun maat ja tilukset täytyi palauttaa kruunulle. Reduktiosääntöjen mukaan "ne maat ja tilat, mitkä ovat olleet annetut kaupungeille niiden perustamiseksi ja kunnossa pitämiseksi" eivät kuuluneet palautettavien maiden joukkoon. Niinpä Brahen hallinnoimia maita ei palautettu kruunulle ennen kuin vasta vuonna 1681 Brahen jo kuoltua. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 26.8.1932. Kirjoittajana G. Enwald.