Muutamia tietoja nk. Berghin navetasta ja Kajaanin kirkon puiston perustamisesta
Kajaani
historia
paikallishistoria
1800-luku
kauppiaat
kirkkopuistot
apteekit
Bergh, Carl Gustaf
Kajaani (sanomalehti)
artikkelit (julkaisut)
Vuonna 1865 sai kajaanilainen Carl Gustaf Bergh lahjoituksena Karin Michekssonilta talon ja tontin ja rakennutti tontin eteläpäähän suuren kivinavetan. Melkein Kajaanin kirkkoa vastapäätä sijainnut kivinavetta oli aikanaan merkittävä ja komea rakennus, jonka alakerroksessa oli tilaa 20 lehmälle ja nuorelle karjalle. Rakennuksen Kirkkokadun puoleisessa päässä oli kolme kellaria: olut-, viini- ja talouskellari. Navetan ullakolla oli kaksi suurta ovea kirkkopuiston puolella. Ullakko oli jaettu kahteen osaan, joista toista käytettiin heinien säilytyspaikkana ja toista vilja- ja jauhomakasiinina. Kauppias Berghin kuoltua lahjoittivat perilliset hänen omaisuutensa konkurssiin. Kaupunki osti talon ja tontin aikeenaan kaunistaa kirkon ympäristöä. Kaupunki olisi tahtonut purkaa navetan, mutta se olisi edellyttänyt tontin laitonta jakamista. Lopulta selvisi, että navetta ei itse asiassa sijainnutkaan tontilla vaan sen ulkopuolella, jolloin se saatiin kaupungin toimesta purettua. Kaupunki halusi samalla myös Berghin entisen tontin viereisen tontin haltuunsa. Tontin omisti apteekkari Stenius, ja kaupunki olisi tahtonut lunastaa häneltä sen osan tontista, joka ulottui kirkkopuistoon. Lunastettavalla tontilla sijaitsi kuitenkin apteekkitoiminnalle välttämätön kellari, ja tämän seikan perusteella senaatti hyväksyi Steniuksen valituksen. Senaatti myös määräsi, että kyseessä olevaa osaa ei saa erottaa tontista niin kauan, kuin tontilla olevassa talossa harjoitetaan apteekkiliikettä. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 28/1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Enwald, Gustaf
Kajaanin kirkosta kertoo myös artikkeli Kajaanin kirkkojen vaiheista : Eilen tuli kuluneeksi 200 vuotta nykyistä edellisen kirkon vihkimisestä.
Otteita Kajaanin kaupungin valtuusmiesten pöytäkirjoista vuosilta 1875-1906
kirjastohistoria
1900-luku
valtuuskunnat
pöytäkirjat
Kainuun Sanomat
Otteita Kajaanin valtuuskunnan pöytäkirjoista vuosilta 1875-1915 (painetussa otsikossa virheellisesti vuoteen 1906). Käsiteltävinä on ollut muun muassa kaupungin lukusalin perustamisesta, teiden avaamisesta ja korjaamisesta sekä avoimesta kätilön paikasta ja sen täyttämisestä. Pöytäkirjoista selviää myös Kajaanin kirjaston historiaa. Kaupunkiin päätettiin 30.12.1878 pidetyssä kokouksessa perustaa lukusali, joka oli aluksi auki kaksi tuntia sunnuntaisin. 23.4.1880 hyväksyttiin ja allekirjoitettiin kansankirjaston tsäännöt ja kirjastonhoitajan toimi julistettiin avoimeksi. Kansankirjaston ja lukusalin hoitajaksi valittiin 29.6.1880 neiti Ida Lundeman 25 markan kuukausipalkalla. Vuonna 1881 kirjastosta oli tehty 382 lainausta kyseisen vuoden aikana. Vuonna 1883 kirjoja oli 275 kappaletta, lainauksia 882. Lisäksi lukusalissa oli kymmenkunta sanomalehteä luettavana. Vuonna 1888 lainausmäärät olivat nousseet jo 986 lainaan vuodessa. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 40, 43, 46-47, 50, 61, 73-74 vuonna 1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Otteita pormestari Flanderin kertomuksesta Kajaanin kaupungin oloista 1812
1600-luku
1700-luku
verotus
palkat
rakennukset
porvaristo
Brahe, Pietari
Vuonna 1812 Kajaanin silloisen pormestari Carl Georg Flanderin kirjoittama kertomus Kajaanin kaupungin vaiheista sekä tärkeimmistä tapahtumista ja asioista. Kirjoituksessa käsitellään kaupungin asioita aina kaupungin perustamisesta vuonna 1651 sen ristikirkon rakentamiseen vuonna 1734 ja kaupungin vuonna 1812 saamiin tuloihin.
Flander, Carl Georg
Oulujärven jääsuhteet : Tietoja järven jäätymisestä ja jäiden lähdöstä vuosina 1854-1885
Kainuu
Pohjois-Pohjanmaa
Oulujärvi
jäidenlähtö
järvet
jäätyminen
tilastot
Vuosittaiset tilastot Oulujärven jäätymisestä ja sulamisesta sekä saman vuoden sadosta vuodesta 1854 vuoteen 1885. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 21.6.1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Cajanus, Daniel
henkilöhistoria
kainuulaiset
Anders Cajanuksen poika Daniel Cajanus syntyi Paltamossa 1704. Häntä kutsuttiin "pitkäksi suomalaiseksi", sillä hän oli täysikasvuisena neljä kyynärää ja neljä tuumaa (2,625 metriä) pitkä. Käytyään jonkin verran koulua muutti Daniel ulkomaille ja otti pestin Puolan kuninkaan August II:sen ratsuväkirykmentin lipunkantajaksi. Hän kuitenkin huomasi pian, että ansaitsi enemmän esittelemällä itseään maksusta, sillä hän oli kasvanut "jättiläiseksi, jollaista koskaan ennen ei oltu nähty". Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numerossa 86/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Ruoka-aineiden y.m. hintoja Kajaanin kihlakunnassa vuosina 1810 ja 1820
elintarvikkeet
kotieläimet
hinnoittelu
Kajaanin kihlakunnassa ja kaupungissa vuosina 1810 ja 1820 määritellyt hinnat esimerkiksi tynnyrilliselle ruista, ohjaa sekä ketun nahalle, härälle, lampaalle ja yhden hevosen ja miehen päivätyölle. Lopussa on artikkelissa lueteltujen tuotteiden ym. hintoja "nykyiset hinnat" vuodelta 1933. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 86/1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Säräisniemi
Siikajoki
uitto
Vuonna 1903 alettiin valtion kustantamana kaivaa tukinuittoväylää Oulujärvestä Siikajoen sivuhaaraan Neittävänjokeen. Siikajoen uittokanava (Painuan uittokanava) on n. 11-12 kilometriä pitkä ja sen rakentaminen maksoi yli 200 000 markkaa. Artikkelissa kuvataan väylän kulkureittiä. Väylä ei kuitenkaan ollut käytössä montaakaan vuotta, sillä jo heti alussa teki veden vähyys uittamisen hankalaksi. Kun Siikajoen suuremmat sahalaitokset myöhemmin suljettiin, väheni uittoväylän käyttö rajusti. Artikkelin julkaisuhetkellä se oli kirjoittajan arveluiden mukaan "aivan hylyksi jätetty". Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 143/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Sotkamo pitäjän Ylisotkamon kylässä olevan Sopalan tilan omistajia
Sotkamo
maatilat
maanomistajat
artikkeli (julkaisut)
Artikkeli perehtyy Sotkamon pitäjän Ylisotkamon kylässä sijainneen Sopalan tilan entisiin omistajiin ja heidän taustoihinsa. Johan Schroderus, mahdollisesti Ivar Schröderin poika ja Schroderus-suvun vanhin jäsen, syntyi 1678 ja oli nimismiehenä ja suorituskomissaarina Sotkamossa. Hän omisti Sopalan tilan, jossa kuoli joulukuussa 1741. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä vuonna 1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Sotkamon kappalaisen Samuel Bohmin jälkeläisiä
Bohm (suku)
Bohm, Samuel
Artikkeli esittelee Sotkamon kappalaisen, myöhemmin Siikajoen kirkkoherran, Samuel Bohmin jälkeläisiä. Samuel Bohm, lukkarin poika Oulusta, syntyi 20. toukokuuta 1732, pääsi ylioppilaaksi 1751, vihittiin papiksi 1758, toimi Sotkamon kappalaisena vuodesta 1763, Siikajoen kirkkoherrana 1785 ja kuoli 30. marraskuuta 1800. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä noin vuonna 1930. Kirjoittajana G. Enwald.
1870-luku
lainat
velat
sanomalehdet
Tapio (sanomalehti)
13. huhtikuuta 1872 julkaistiin kuopiolaisessa Tapio-lehdessä Sotkamosta 29.3. lähetetty kirje, jonka kopio sittemmin julkaistiin tässä artikkelissa. Kirjeessä kerrotaan muun muassa, että velat valtiolle on vihdoin saatu maksettua, kirkolliset ja viralliset asiat ovat hyvällä tolalla ja talvi jatkuu yhä. Artikkeli on ilmestynyt alunperin Tapio-lehdessä 13.4.1872 ja sittemmin Kajaani-lehdessä 24.3.1934, kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja entisestä Kajaanin pataljoonasta
Kajaanin kihlakunta
pataljoonat
virkatalot
päälliköt
lääkärit
tuomarit (oikeus)
saarnaajat
Kun Kajaanin linna vuonna 1716 hävitettiin, muodostettiin linnan varustusväeksi asettuvasta miehistöstä Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva komppania, jonka päällikkönä toimi nk. maakapteeni. Vuonna 1788 muutettiin Kajaanin komppania Pohjanmaan rykmenttiin kuuluvaksi pataljoonaksi. Artikkelissa esitellään Kajaanin komppanian upseereita ja muita virkailijoita, kuten lääkäreitä, sotatuomareita ja saarnaajia, sekä heille varattuja virkataloja.
Tietoja eräistä Kajaanin vanhimmista tonteista ja taloista sekä niiden omistajista
tontit
Artikkeli sisältää luetteloita Kajaanin kaupungin tonteista, rakennuksista ja omistajista vuodesta 1736 alkaen, jolloin tontit numeroitiin ensimmäisen kerran. Vuonna 1820 tonttien numerointia muutettiin. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomien numeroissa 15.6., 26.6., 9.7., 18.7., 29.7., 30.7., 7.9. ja 14.9. vuonna 1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin vanhojen talojen ja tonttien omistajia käsitellään myös artikkelissa Tietoja Kajaanin kaupungin taloista ja tonteista sekä niiden omistajista vuosilta 1820-1901 sekä Kajaanin kaupungin talot ja tontit sekä niiden omistajat isovihan jälkeisellä ajalla.
Tietoja Hyrynsalmen hautausmaahan haudatuista tunnetuista henkilöistä
Hyrynsalmi
vainajat
haudat
hautausmaat
Artikkelissa esitellään Hyrynsalmen kirkonkylän hautausmaahan haudattuja henkilöitä ja heidän taustojaan 1800- ja 1900-luvuilta. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 2B/1930. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin 16:sta reservikomppaniasta
sotahistoria
komppaniat
Kainuun Sissi
Tietoja Kajaanin 16:sta reservikomppaniasta 1800-luvulta, muun muassa sen harjoituspaikasta, päälliköistä ja vääpeleistä. Artikkeli on julkaistu Kainuun Sissi -lehdessä numeroissa 6-8 vuonna 1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin asukkaiden talouskaluista y.m. omaisuudesta 17- ja 18-sataluvuilla
käyttöesineet
tavarat
omistus
perukirjat
Kajaanin kaupunki on vuodesta 1727 kirjannut ylös perunkirjoihin esineitä, joita porvarit niihin aikoihin omistivat. Artikkelissa luetellaan perunkirjoihin perustuvia tavaroita ja niiden omistajia ja esineiden mahdollisia arvoja. Vanhemmissa perunkirjoituskirjoissa ei mainita huonekaluja, sillä siihen aikaan kaupunkilaisten asunnoissa olevat huonekalut katsottiin taloon kuuluvaksi, eikä niitä saanut muuttaessa ottaa mukaansa. Omaisuusluettelo jatkuu 1700-luvun alkupuolelta aina 1800-luvun loppuun. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehden numeroissa 10 ja 11 vuonna 1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin luona olevan Karolineburg-nimisen tilan vaiheista
Paltamo
torpat
Vuonna 1834 nimitettiin Fredrik Calamnius Kajaanin tuomiokunnan tuomariksi. Tämän jälkeen hän osti Joutava-nimisen kruununtorpan Paltamosta. Vuonna 1836 hän rakennutti tontille asuinrakennuksen ja seuraavana vuonna toisen, vieläkin suuremman rakennuksen. 27. joulukuuta 1836 Calamnius meni naimisiin Karoliina Kristina Stenrothin kanssa ja nimesi torppansa Karolineburgiksi vaimonsa mukaan. Lukuisten vaiheiden kautta tilan omisti artikkelin kirjoitushetkellä Kajaanin Puutavara Osakeyhtyö, joka osti sen Uleå Osakeyhtiöltä 22.11.1926 maksaen siitä 3 miljoonaa markkaa. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin maalla olevan nk. Auralan latokartanon entisistä omistajista
kuninkaankartanot
maanomistus
Tietoja Kajaanin kaupungin alueella sijainneesta Auralan talosta, sen vaiheista ja entisistä omistajista. Auralan taloa nimitettiin vuoteen 1851 asiakirjoissa Käpäläksi, joskus myös Björnsundiksi. Vuoden 1865 tonttikirjassa käytetään nimitystä "Käpälän eli Auralan latokartano". Aurala mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1724 Kajaanin raastuvanoikeuden lainhuutopöytäkirjassa. Sen entisen omistajan raatimies Filip Filipssonin kuoleman jälkeen hänen perillisillään ei ollut varaa maksaa perintojaosta koituneita kuluja kaupungille ja toimitusmiehille, joten maistraatti pidätti kuolinpesään kuuluvan, kaupungin maalla olevan Käpälän kaupungille maksujen korvaamiseksi. Filipssonin perilliset eivät lainhuudossa lunastaneet Käpälää, jolloin se jäi kaupungin omistukseen. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 91/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin taloista ja tonteista sekä niiden omistajista vuosilta 1820-1901
Kajaanin tontteja ja niiden omistajia vuodesta 1820 vuoteen 1901. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 74, 77, 78 ja 79 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin vanhojen talojen ja tonttien omistajia käsitellään myös artikkelissa Tietoja eräistä Kajaanin vanhimmista tonteista ja taloista sekä niiden omistajista sekä Kajaanin kaupungin talot ja tontit sekä niiden omistajat isovihan jälkeisellä ajalla.
Tietoja Kajaanin kaupungista vuosilta 1841 ja 1842
1840-luku
kuntien tulot
työntekijät
Lönnrot, Elias
Kajaanin kaupungin historiaa vuosilta 1841 ja 1842. Artikkelissa kerrotaan muun muassa tuon ajan kaupungin tonteista, rakennuksista, ammatinharjoittajista, pormestari Anders Durchmanista, raatinmiehistä sekä kaupungin tuloista ja menoista. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 72/1928. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kihlakunnassa eläneestä suvusta Spoof
suvut
Spoof (suku)
Spoof-suvun vanhimmiksi jäseniksi tiedetään varmuudella 1600-luvun jälkipuoliskolla eläneet Erik, Johan ja Jonas. Kun Johan, tai Juhana, kuoli lapsettomana ja Jonas sai ainoastaan tyttäriä, jatkui suku ainoastaan Erikin sukuhaarasta. Suvun jäseniä on asunut tiettävästi aina 1600-luvun loppupuolelta Lempäälässä. Jonas Spoofin, syntynyt 28.9.1647, monista lapsista Erik ja Matias siirtyivät asumaan Kajaanin seudulle. Erik siirrettiin piirimaanmittariksi Paltamon pitäjään 1763, missä hän kuoli naimattomana 1764. Matias taas nimitettiin Paltamon piirin nimismieheksi 1764 ja tuli Kajaanin kihlakunnassa eläneen Spoof-suvun kantaisäksi. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 12.4.1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin seurakunnan lukkareista 1729-1934
papit
lukkarit
Kajaanin kaupungin perustamisen jälkeiseltä ajalta ei ole tämän artikkelin mukaan varmaa tietoa, kuka kaupungissa on toiminut lukkarina, mutta on arveltu, että sellainen on kuitenkin virkaan nimitetty vuonna 1665. Isoviha hävitti vanhimmat kirkonkirjat, joten vuosina 1651-1729 Kajaanissa lukkareina toimineiden tiedot puuttuvat. Artikkelissa luetellaan Kajaanin kaupungin lukkareina isonvihan jälkeen, alkaen vuosina 1729-1733 lukkarina toimineesta Jacob Filipssonista. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numerossa 49/1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhasta pappilasta ja koulutalosta
koulurakennukset
pappilat
Kajaanin seurakunta sai oman kirkkoherran 1655 sen jälkeen, kun seurakunta erotettiin Paltamon seurakunnasta omakseen. Pappilan tuolloisesta sijainnista ei ole varmuutta, mutta artikkelin kirjoittaja G. Enwald arvelee, että se on sijainnut tontilla numero 31. Venäläiset polttivat pappilan isonvihan aikaan, ja heti rauhan jälkeen 1721 ryhdyttiin rakentamaan uutta pappilaa entisen paikalle. Pappilan kerrotaan valmistuneen asumiskuntoon 1723. Pappila sijaitsi tällä paikalla vuoteen 1791, jolloin rakennukset olivat käyneet liian huonokuntoisiksi. Kruununvouti Daniel Elfving myi talonsa ja tonttinsa seurakunnan käyttöön ja sai itselleen vanhan pappilan sekä 6 000 kuparitaalaria eli noin 3 840 markkaa. Uuden pappilan tontilla sijaitsi kaksi asuinrakennusta. Toiseen näistä kaksikerroksisista taloista oli sijoitettu kaupungin koulu, jonka kunnossapitovastuu oli aluksi kaupungin kappalaisella ja koulunopettajalla. Katselmusoikeus määräsi kunnossapitovelvollisuuden kuitenkin kaupungille ja maaseurakunnalle. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 136/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhemmasta raatihuoneesta ja nykyisen raatihuoneen rakentamisesta
raatihuoneet
Kajaanin kaupungilla ei ollut varsinaista raatihuonetta, ennen kuin se 19. helmikuuta 1747 osti 900 kuparitaalarilla linnan päällikön Didrik Trolinin leskeltä tämän omistaman kartanon ja tontin. Tätä rakennusta käytettiin raatihuoneena vuoteen 1830 saakka, jolloin yhä tälläkin hetkellä Kajaanin keskustassa oleva raatihuone valmistui. Jo vuonna 1754 pidettiin raatihuonekartanoa niin rapistuneena, että tehtiin piirustukset uutta raatihuonetta varten. Uusi raatihuone jäi kuitenkin toistaiseksi rakentamatta, ja vanhaa raatihuonerakennusta ryhdyttiin korjaamaan vuonna 1766. Kajaanissa vieraillessaan vuonna 1819 Aleksanteri I huomautti raatihuoneen huonosta kunnosta ja käski, että uusi raatihuone olisi rakennettava hänen kustannuksellaan. Uusi rakennus nousikin Kajaanin keskustaan viimein 1830. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 132/1929. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhemmista postimestareista ja postioloista
postinjakajat
postitoimipaikat
postityöntekijät
Ensimmäinen varma tieto Kajaaniin perustetusta postikonttorista on vuodelta 1669, vaikka kaupungissa lienee ollut postitoimisto jo heti kaupungin perustamisen jälkeen 1651. Johan Gamman toimi Kajaanin postimestarina 1669. Artikkelissa esitellään Kajaanilaisia postimestareita Gammania seuranneesta Johan Uhlvikista (postimestarina vuoteen 1743 saakka) aina ensimmäiseen naispuoliseen Kajaanin postimestariin Charlotta Backmaniin (postimestarina 187-1900). Samalla kerrotaan myös postinkulusta ja isonvihan ja pikkuvihan vaikutuksista postin kulkuun ja kaupungin oloihin. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 145 ja 146 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaaninjoen yli kulkevan Ämmänsillan vaiheista
sillat
sillanrakennus
Artikkeli Kajaanissa sijaitsevan, Kajaaninjoen yli kulkevan Ämmänsillan vaiheista ja historiasta. Ensimmäisen Ämmänsillan tarkasta rakennusajankohdasta ei ole varmaa tietoa, mutta sen arvellaan rakennetun Kajaanin linnan kanssa samaan aikaan, eli noin vuonna 1609. Silta koostui kahdesta osasta: toinen kulki linnan ja maaseurakunnan ja toinen linnan ja kaupungin välillä. Vuonna 1716 venäläiset räjäyttivät linnan, ja samalla tuhoutui myös pohjoispuolen silta. Sodan jälkeen rakennettiin hävitetyn sillan tilalle uusi, jonka kevättulvat veivät sekä uuden että vanhan sillan vuonna 1741. Toinen Kajaanijoen yli kulkeva silta oli käytössä sata vuotta eli vuoteen 1845, jolloin artikkelin kirjoitushetkellä käytössä ollut silta valmistui. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa 1.2. ja 5.2. vuonna 1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanissa olevan Johannes Messenius'en raamatun omistajista
Messenius, Johannes
Raamattu
Henrik Vilhelm Claudelinin artikkelissa "Kajaanin linnan kuuluisan ja oppineen vangin Joh. Messeniuksen jesuiittaraamattu vielä tallella - Kajaanissa?" (http://digi.kirjastot.fi/admin/items/show/125935, julk. n. 1930) kerrottiin, että Karl Johan Lundin jälkeen jättämästä kirjastosta löydettiin vanha Raamattu, jonka arvellaan kuuluneen Johannes Messeniukselle. Raamatun ja kirjaston omisti löytöhetkellä K. J. Lundin poika, Kajaanin varatuomari Holger Lund. Tässä artikkelissa selvitetään, kuinka kyseinen Raamattu on päätynyt Kajaaniin ja ketkä ovat olleet mahdollisesti sen aikaisemmat omistajat. Kun Messenius siirrettiin 1626 Kajaanin linnasta Ouluun, hän vei kirjastonsa mukanaan. Kuollessaan 1636 oli hän lahjoittanut kirjastonsa Oulun kirkolle, mutta suurin osa kokoelmasta myytiin. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehden numerossa 22.8.1930(?). Kirjoittajana nimimerkki G. E-d eli Gustaf Enwald.
Johannes Messeniuksen Raamatusta on kirjoitettu myös seuraavassa artikkelissa: Kajaanin linnan kuuluisan ja oppineen vangin Joh. Messeniuksen jesuiittaraamattu vielä tallella - Kajaanissa?.
Tietoja kaste- eli ristimänimistä Kajaanissa vuosina 1653-1858
henkilönnimet
Kajaanissa vuosien 1653 ja 1858 välisenä aikana annettuja etunimiä ja niiden taustaa kirkonkirjoista ja veroluetteloista. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 7.4. ja 3.5. vuonna 1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja majuri Simo Afleck'ista ja hänen jälkeläisistään
Pielisjärvi
Lieksa
Afleck, Simo
Hurtta, Simo
Majuri Simo Afleckilla oli Kajaanin seudulla ja Karjalassa kansan keskuudessa maine hurjana ja väkivaltaisena miehenä. Vuonna 1691 langetti Pielisjärven kirkkoherra Pietari Herkepeus Afleckin sakkoihin ja julkiseen kirkkorangaistukseen kuudennen käskyn törkeästä rikkomisesta. Afleck vapautettiin, ja hän lupasi maksaa hiukeat sakot. Sakkoja maksamatta hän kuitenkin pakeni Inkerinmaalle, palaten parin vuoden kuluttua Karjalaan, jolloin hän kävi kirkkoherran kimppuun syyttäen tätä mm. kansan pahoinpitelemisestä. Afleck oli napit vastakkain usein virkamiesten ja kirkkoherrojen kanssa elämänsä aikana. Artikkelissa kerrotaan hänen rauhattomasta elämästään, joka päättyi viimein 9. toukokuuta 1725 joko itsemurhaan tai kostomurhaan. Artikkelin lopussa luetellaan myös hänen ja kirkkoherra Herkepeuksen tyttären Annan lapset. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 22.3.1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Sotkamon vanhimpaan kirkkoon haudatuista henkilöistä
kirkkorakennukset
Sotkamon kirkon arkistoissa on luettelo vuosina 1729-1748 seurakunnan kuolleista ja haudatuista henkilöistä. Listassa on myös mainittu, ketkä heistä on haudattu hautausmaalle ja ketkä kirkon lattian alle. Yllä mainitusta luettelosta on tässä artikkelissa lueteltu henkilöitä, heidän kuolin- ja hautauspäivänsä sekä hautapaikkansa. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 104/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja vanhasta Kajaanista : Tietoja Kajaaninjoen luona olleesta linnan saarnaajan nurmesta
Kajaanin linna
maankäyttö
Pian Kajaanin linnan rakentamisen jälkeen, noin 1613, määrättiin linnan seuduille niin kutsuttu linnansaarnaaja. Hänen tehtävänään oli huolehtia linnan väen ja sen läheisyydessä asuvien ihmisten sielunhoidosta. Vuodesta 1613 linnansaarnaajana toimi Mathias Johannis ja hänen seuraajanaan Thomas Nikolai. Kun Kajaanin kaupunki perustettiin 1651, erotettiin kaupunki ja maaseurakunta Paltamon seurakunnasta. Kajaanin seurakunta sai oman kirkkoherran vuonna 1655, ja samalla linnansaarnaajan ja kirkkoherranviran tehtävät yhdistettiin. Linnansaarnaaja on luultavasti asunut linnan läheisyydessä, sillä tarkastuspöytäkirjoissa mainitaan kirkkotupa. Vanhoissa asiakirjoissa puhutaan myös linnansaarnaajan nurmesta, jonka mainitaan olleen linnan läheisyydessä Kajaaninjoen pohjoisella rannalla. Kun linnansaarnaajan virka liitettiin Kajaanin kirkkoherran virkaan, sai tämä palkkatuloinaan viljellä mainittua nurmea eli peltoa.
Toimenpiteitä harjaantuneen kätilön saamiseksi Kajaaniin v. 1756-1882
kätilöt
Vuonna 1760 oli Suomessa ainoastaan neljä piirilääkäriä, joista Pohjanmaan lääkäri oli sijoitettu Vaasan kaupunkiin. Hänen virka-alueenaan toimi Vaasan ja Oulun läänit (silloinen Pohjanmaan lääni). Kajaanin seudulla puolestaan oli pula lääkäreistä. Vasta vuonna 1807 perustettiin Kajaanin kihlakuntaan piirilääkärin virka. Ihmiset olivat kuitenkin tottuneet käyttämään puoskareiden palveluita lääkärin puutteessa, ja luottivat yhä mieluummin taikoihin kuin lääketieteeseen. Kätilöinä 1700-luvulla käytettiin tavallisesti naisia, joilla ei ollut koulutusta, vaan jotka olivat saaneet taitonsa kokemuksen kautta. Vuonna 1756 Kajaanin kirkonkokouksessa ehdotettiin, että joku "taitava naishenkilö" lähetettäisiin Tukholmaan opiskelemaan kätilöksi. Seurakuntalaiset puolestaan ehdottivat, että Tukholmalmasta palkattaisiin Kajaaniin oppinut kätilö. Näin ei kuitenkaan lopulta tehty. Vuodesta 1850 alkaen toimi kätilönä leipurin rouva Maria Mathilda Svedlin, jolla ei ollut tutkintoa mutta joka oli saanut taitonsa kokemuksen kautta. Vasta hänen kuoltuaan 1882 saatiin Kajaaniin koulutettu kätilö, neiti Lovisa Hukkanen. Hän toimi kätilönä parikymmentä vuotta, ja kuoli Kajaanissa 1910. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 3/1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Valmistuksia keisari Aleksanteri I:sen matkaa varten Kajaaniin elokuussa 1819
Aleksanteri I
vierailut
Ennen Aleksanteri I:n vierailua Kajaanissa kesällä 1819 valmisteltiin hänen saapumistaan huolella. Oulun läänin silloinen maaherra Samuel von Born vaati kirjeellä kruununvouti Daniel Elfvingiltä, että hänen majesteetilleen on varattava vähintään 100 hevosta. Hevosten tuli olla parhaimpia, hyvätapaisimpia, säyseitä ja voimakkaita. Myös keisarin käyttämät tiet tuli valmistella hyvään kuntoon, sekä rakennettava Vuolijoelle venelaituri. Kirjeen johdosta kruununvouti Elfving julkaisi kuulutuksen kirkossa, jossa hän määräsi, mistä taloista oli lähetettävä minkäkin verran hevosia. Kuulutuksessa myös uhattiin sakoilla kaikkia, jotka laiminlöisivät keisarin vierailun valmisteluita. kajaaninjoen yli rakennettu silta kunnostettiin ja sen kaidepuut maalattiin punamaalilla. Ämmänkoskelle tehtiin laituri keisarin maallenousua varten, ja linnan raunioille rakennettiin parveke, jonne noustiin kiviportaita pitkin. Pappilasta keisarille varattiin asunto ja hänelle valmistettiin päivällinen. Keisarin käynnin johdosta sai Kajaanin silloinen pormestari Carl Georg Flander kollegiasessorin arvon.
Aleksanteri I:n Kajaanin-vierailusta kertoo myös artikkeli http://digi.kirjastot.fi/items/show/125962.
Vanhaa Kajaanin historiaa : Missä sijaitsi vuonna 1705 maakapteeni von Barcktorffin torpan paikka
26. kesäkuuta 1705 antoi Kajaanin kaupunki merikapteeni Jockum von Barcktorffille (/Brochtarff?) asuttavaksi erään Kajaaninjoen varrella sijaitsevan torpan. Tarkka torpan paikka on epäselvä, mutta sen mahdollisia sijaintipaikkoja pohditaan tässä artikkelissa. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 78/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
nimismiehet
kirkkoherrat
pormestarit
virkamiehet
Artikkelissa esitellään Kainuun vanhimpien virkamiessukujen (Costiander, Castren, Ståhlberg, Frosterus, Snellman, Cajanus, Appelgren, Aejmelaneus, Schroderus, Elfving, Roos, Strömmer) jäseniä. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 71, 76, 80, 110 ja 113 vuonna 1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Vanhoista kätköistä : Henkilötietoja Kajaanin kaupungin valtiopäivämiehistä 1723-1809
maapäivät
valtiopäivät
valtiopäivämiehet
Ennen isoavihaa eivät Kajaanin kaupungin asukkaat tahtoneet lähettää valtiopäiville edustajaa vedoten köyhyyteensä. Isonvihan jälkeen kaupunki oli kuitenkin entistä köyhempi ja vähälukuisempi, mutta silti jo 1723 valtiopäiville valittiin Kajaanin edustajaksi Pietarsaaren kaupungin pormestari Elias Hamnius. Artikkelissa esitellään Kajaanin kaupungin edustajat kullakin valtiopäivillä vuodesta 1723 vuoteen 1809. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 29/1928. Kirjoittajana G. Enwald.
Vanhoista kätköistä : Tietoja eräiden Kajaanin entisten virkamiesten rikoksista
rikokset
Kun Kajaanin kaupunki ja sen ympäristö olivat entisaikoina maanteiden puutteessa eristettynä muusta Suomesta, eivät virkamiehet mielellään tahtoneet tuolle syrjäiselle seudulle. Lisäksi Etelä-Suomessa palvelevia virkamiehiä rangaistiin rikoksista ilmeisesti lähettämällä heidät Kajaanin seudulle. Tästä syystä sattui Kajaaniin useita virkamiehiä, jotka erotettiin heidän tehtyä jonkin rikoksen. Artikkelissa esitellään jonkin rikoksen takia virastaan erotettuja virkamiehiä 1700-luvun ja 1800-luvun alun Kajaanista. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa 36-37/1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Vanhoista kätköistä : Tietoja Paltamon seurakunnan hautausmaahan haudatuista enimmän tunnetuista seurakuntalaisista
Artikkelissa kerrotaan Paltamon kirkon historiaa ja luetellaan Paltamon hautausmaalle haudattuja henkilöitä ja heidän taustojaan. Alussa kerrotaan myös Paltamon kirkon historiasta. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 81 ja 82 vuonna 1928. Kirjoittajana G. Enwald.
Vanhoja kertomuksia Kajaanin kihlakunnasta ja kaupungista
väestö
Vanhojen kertomusten pohjalta koottu artikkeli Kajaanista muun muassa kaupungin nimen synnystä, asukasluvusta 1700-luvulla sekä Kajaaninlinnasta. Tekstissä kerrotaan myös, mistä Paltamon ja Sotkamon kunnat ovat mahdollisesti saaneet nimensä. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 17/1900. Kirjoittajana G. Enwald.