rakennukset
täysihoitolat
majoitusliikkeet
maatilat
Riihilahti
Riihilahden täysihoitola
Koivuharjun täyshihoitola
Rantaharjun täysihoitola
Porraskoski
1910-luku
Kuvassa on Riihilahden tilan vanha päärakennus Lammin Porraskosken kylässä. Talon vanhin osa rakennuksen keskellä on peräisin 1790-luvulta, jolloin isäntänä oli Johan Johaninpoika. Tilalla toimi täysihoitola vuosina 1935–1939. Kesävieraita majoitettiin päärakennuksen lisäksi kahdessa muussakin saman suvun isännöimässä talossa, Koivuharjussa ja Rantaharjussa. Ruokailemaan kaikki vieraat tulivat päätalon suureen saliin, rantaelämää taas vietettiin Kuohijärven hiekkarannalla Rantaharjussa. Sota-aikanakin Koivuharjussa ja Rantaharjussa majoitettiin joitakin upseeriperheitä ja myös juutalaispakolaisia. Sodan jälkeen, 1950-luvun alussa täysihoitolatoimintaa jatkoivat Hellä ja Yrjö Riihilahti Koivuharjussa ja Viljo Riihilahti Rantaharjussa. Koivuharjussa toiminta loppui vuonna 1972, mutta Rantaharjun täysihoitola toimi vielä vuoteen 1984 asti. Riihilahden tilan päärakennusta on kunnostettu useaan otteeseen, mutta ulkoasu on säilynyt näihin päiviin asti hyvin samanlaisena kuin tässä vanhassa valokuvassa. Riihilahden taloa isännöi nykyään jo seitsemäs sukupolvi Johan Johaninpojan jälkeläisiä suoraan alenevassa polvessa.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
kirkonkylät
kirkkorakennukset
hautausmaat
Lammi
1900-luku (vuosikymmen)
1905
Lammi on vanhaa maanviljelysseutua kylineen, kartanoineen ja maatiloineen. Kirkonkylä on muodostunut neljän keskiaikaisen kylän - Hakkalan, Niipalan, Tirmulan ja Kirkonkylän - alueelle, maisemarakenteen solmukohtaan, missä Salpausselän reunamuodostuma, harjut ja laaksoalue vesistöineen risteävät. Lammin kirkon ympäristö koki suuren muutoksen vuonna 1918, kun kirkko ja sen läheisyydessä sijainneet rakennukset paloivat sisällissodan loppuvaiheissa. Tässä kuvassa näkyy kuitenkin vielä paloa edeltänyt kirkon seudun rakennuskanta. Vasemmassa reunassa on Lammin keskiaikainen harmaakivikirkko kellotapuleineen. Kirkon vasemmalla puolella näkyy Iso-Lukkarin tilan rakennuksia, jotka myös tuhoutuivat vuonna 1918. Etualan hautausmaan vieressä oleva vaaleakattoinen rakennus on maalari Kyllösen talo, ja sen takana näkyy Taivalsaaren kauppa. Kaupan ja kellotapulin välissä on Huovilan tilan päärakennus ja sen takana palolta säästynyt rakennus, josta tuli Huovilan päärakennus vuosiksi 1918–1929. Sen jälkeen talo oli Lammin osuuskaupan omistuksessa. Huovilan rakennusten taustalla näkyvä pitkä rakennus on Lammin seurahuone, joka ei myöskään säästynyt tulelta vuonna 1918. Kuvan oikeassa reunassa näkyy Mikkolan tilan rakennuksia. Niiden edessä kaivetaan kätilö Hilda Brandtin talon perustuksia. Tummakattoisena taustalla näkyy myös Lammin osuuskaupan rakennus, jossa vielä vuonna 1905 toimi K. Lepän kauppa.
Salo, Kyösti
koulut
koulurakennukset
kansakoulu
Lammin kirkonkylän ensimmäinen kansakoulurakennus rakennettiin vuonna 1873 vuotta aiemmin valmistuneen pitäjäntuvan yhteyteen. Koulu sijaitsi Iso-Lukkarin tilan mailla Lammin kirkkoa vastapäätä, maantien toisella puolella. Kansakoulun ensimmäiseksi opettajaksi tuli Kaarlo Kunelius, joka sai opetettavakseen 16 poikaa. Tytöt pääsivät kansakouluun vuotta myöhemmin Kaitalassa, kolmen kilometrin päässä kirkolta. Kirkonkylän koulutalossa oli luokkahuone ja käsityöhuone, opettajan asunto ja kaksi eteistä, toinen opettajalle ja toinen koululaisille. Vuonna 1883 rakennettiin itäpäädyn jatkeeksi uusi kyökki. Poika- ja tyttökansakoulut yhdistettiin, kun myös kunnantupa saatiin koulun käyttöön vuonna 1883. Valokuva kirkonkylän kansakoulusta oppilaineen on vuodelta 1905. Vanha kansakoulurakennus paloi sisällissodan aikaisessa kirkonkylän tulipalossa. Muutaman vuoden kansakoulu joutui toimimaan hajallaan eri rakennuksissa, kunnes uusi kansakoulu valmistui Konnarinmäelle vuonna 1921.
liikerakennukset
myymälät
kellosepät
Peltolehto
Ruoppila
1920-luku
Tässä 1920-luvun valokuvassa on etualalla nähtävissä kaksi näihin päiviin asti säilynyttä rakennusta Lammin kirkolta Hämeenlinnan suuntaan johtavan raitin varrelta. Etumaisena pääty tielle päin on kelloseppä Nestor Ruoppilan talo, jossa kelloseppä sai vuonna 1907 luvan harjoittaa myös kirjakauppaliikettä. Nestor Ruoppilan poika Veikko Ruoppila (1907–1993) oli tunnettu professori ja suomen murteiden tutkija. Ruoppilan talossa toimi kansalaissodan jälkeen vuoden verran myös Lammin säästöpankki ja 1920-luvulla edelleen kirja- ja paperikauppa. Vuosiksi 1937–1950 taloon asettui Lammin kunnankirjasto. Suojellussa rakennuksessa on nykyäänkin liiketiloja. Kuvan tornillisen talon rakennutti 1800-luvun lopulla kauppias Johan Alfred Peltolehto (Åkerlund). Vuodesta 1934 rakennuksessa toimi kauppiaan lesken vuokralaisena Lammin osuuskaupan kahvila-ravintola. Peltolehdon talon torni purettiin 1950-luvulla, sen jälkeen kun rakennus oli tullut kunnan omaisuudeksi. Lammin kunnankirjasto on toiminut myös tässä talossa vuosina 1953–1969. Taimmaisena näkyvää Soimanpohjan taloa, jossa sijaitsi kirkonkylän postitoimisto, ei ole enää olemassa. E. Soimanpohja (Slasnikoff) toimi Lammin postitoimiston vakinaisena hoitajana vuosina 1890–1930.
lomakodit
Pöystilän lomakoti
Pöystilän täysihoitola
Pöystilä, suku
1950-luku
1960-luku
Pöystilän tila sijaitsee Lammin Porraskoskella Kuohijärven itärannalla. Paikalla on alun perin ollut Lieson Simolan torppa, joka itsenäistyi 1920-luvun alussa. Pöystilän tilalle valmistui uusi päärakennus vuonna 1933, jolloin Maria ja August Pöystilä aloittivat täysihoitolan pidon. Heidän poikansa Heikki Pöystilä sisarensa Idan ja myöhemmin vaimonsa Annikin kanssa jatkoi toimintaa. Monista Pöystilän asiakkaista tuli vakiovieraita, jotka palasivat nauttimaan maalaiselämästä yhä uudestaan. Elämä oli kesäisin todella vilkasta Porraskoskella ja läheisessä Järventaustan kylässä, jossa oli parhaimmillaan viisi täysihoitolaa. Pöystilän kuuluisia vieraita olivat mm. George de Godzinsky ja kirjailija Hilja Haahti puolisonsa Ilmari Krohnin kanssa. Sota-aikana Pöystilässä ja muuallakin Porraskoskella ja Järventaustalla oli majoittuneena satakunta juutalaispakolaista. Lomakodin päärakennus paloi syksyllä 1958, mutta jo seuraavana keväänä juhlittiin kuvassa olevan uuden päärakennuksen tupaantuliaisia. Pöystilän täysihoitola toimii edelleen Porraskoskella saman suvun ylläpitämänä.
metsät
tiet
talvi
Evo
Evon kruununmetsä syntyi isojaon jälkeen 1770-luvulla, kun jakamatta jääneet alueet jäivät kruunun omaisuudeksi. Metsien yhteiskäyttö ja haaskaaminen kuitenkin jatkui edelleen. Vuonna 1851 säädettiin metsälaki ja Evon kruununmetsiinkin lähetettiin metsänvartijoita, joiden asuinpaikoiksi perustettiin kahdeksan kruununmetsätorppaa. Metsälakia laadittaessa huomattiin myös alan koulutuksen puute Suomessa, ja vuonna 1858 Evolle perustettiinkin metsäopisto Rautjärvien väliselle kannakselle. Myös metsänvartijakoulu tuli Evolle vuonna 1876, ja se jäi edelleen Lammille korkeimman metsäopetuksen siirryttyä Helsinkiin vuonna 1908. Vallitsevia metsätyyppejä Evon alueella ovat tuoreet ja kuivahkot kankaat. 1900-luvun alussa Evon metsät olivat kaskenpolton jäljiltä lehtipuuvaltaisia. Evon metsistä löytyy kaikenlaisia alueita, koskemattomista aarnialueista puistomaisiin metsiköihin asti. Nykyisin Evo on osa Natura 2000 -verkostoa.
Tampere : Isak Julin'in Kustannusliike ja Kirjakauppa
kirkot
Mommilan kirkko
Mommilan koulu
Mommila
Mommilan kirkon rakennuttamisen aloitti Mommilan kartanon omistaja Gösta von Schantz. Kirkko oli vielä keskeneräinen, kun von Schantz myi kartanonsa Alfred Kordelinille vuonna 1903. Kordelin saattoi työt loppuun seuraavana vuonna ja hankki kartanon rukoushuoneeksi alun perin tarkoitetulle rakennukselle kirkkoerioikeudet. Mommilan pieni nikkarityylinen puukirkko on tyypiltään pitkäkirkko, jossa on matala torni ja toisessa päässä samantyylinen kattoratsastaja. Kirkon suunnitteli Emil Olander ja rakensi Vihtori Olander, ja siellä on tilaa noin 150 seurakuntalaiselle. Maanviljelysneuvos Alfred Kordelin rakennutti kirkon viereen vuonna 1912 myös pienen koulutalon kartanoyhdyskuntansa lapsia varten. Myöhemmin vanha koulurakennus toimi seurakuntatupana. Kordelinin väkivaltaisen kuoleman jälkeen vuonna 1917 Mommilan kirkko tuli testamenttilahjoituksella Lammin seurakunnan omaisuudeksi. Mommila liitettiin Hausjärveen vuoden 2010 alussa, joten nykyään kirkko on Hausjärven seurakunnan hallinnassa.
varuskunnat
kasarmit
reserviläiset
Hämeen 25. reservikomppania
Lammin reservikomppania
huoltolaitokset
Mainiemi
1890-luku
Hämeenlinnan tarkk’ampujapataljoonan Lammille sijoitettu reservikomppania aloitti toimintansa keväällä 1883. Porkkalan kartanon omistajalta aliluutnantti Etholenilta saatiin ostaa reservikomppaniaa varten 6,8 hehtaaria maata Ormajärven rannalta. Alueen rakennustyöt kestivät parisen vuotta. Kasarmialueelle tuli miehistörakennus 350 miehelle, upseerirakennus, aliupseerirakennus, ruokailukatos keittiöineen, sairastupa ja suuri joukko erilaisia ulkorakennuksia. Lammin reservikomppania eli Hämeen 25. reservikomppania toimi Lammilla vuoteen 1899 asti, jolloin tarkka-ampujapataljoonat ja niiden reservikomppaniat lakkautettiin. Myöhemmin kasarmirakennuksissa oli mm. tilapäinen sairaala, vankisiirtola ja vuosina 1919–1923 varavankila, sen jälkeen työlaitos ja alkoholistihuoltola. Vime aikoihin asti alueella toimi Hämeen päihdehuollon kuntayhtymän ylläpitämä Mainiemen kuntoutumiskeskus, jonka toiminta päättyi 31.10.2014. Kiinteistöt myytiin vuoden 2015 lopulla. Nykyään alueella on yksityisomistuksessa oleva maa- ja matkailutila Villa Mainiemi.
järvet
joet
sillat
Rautjärvi
Ylinen, Keskinen ja Alinen Rautjärvi sijaitsevat Lammilla nykyisellä Evon luonnonsuojelualueella noin 14,5 kilometrin päästä Lammin taajamasta pohjoiseen. Järvistä on käytetty myös nimityksiä Ylimmäinen, Keskimmäinen ja Alimmainen Rautjärvi. Alinen Rautjärvi on näistä pinta-alaltaan suurin, noin 49 ha ja sen rantaviivan pituus on 3,8 km. Aliseen Rautjärveen laskee Ylisen Rautjärven ja Keskisen Rautjärven kautta Saukonoja koillisesta ja Luutajoki pohjoisesta. Järvien väliselle kannakselle perustettiin 1850-luvulla Evon metsäopisto, ja metsäopetuksen perinteitä jatkaa samalla paikalla edelleen Hämeen ammattikorkeakoulun Evon yksikkö.
Rainio, Yrjö E.
oppilaitokset
metsäoppilaitokset
Evon metsäoppilaitos
Evon metsäopisto
Iso-Evon kruunun liikamaa määrättiin vuonna 1856 kruununpuistoksi. Evon metsäopisto perustettiin 1858 ja se toimi vuoteen 1908, jolloin korkein metsäopetus siirrettiin Helsingin yliopistoon. Vuodesta 1876 Evolla toimi myös metsäkoulu, joka jatkoi edelleen metsäopiston siirryttyä Helsinkiin. Kuvassa on Evon metsäopiston päärakennus, joka oli valmistunut vuonna 1863. Alun perin yksikerroksinen rakennus on tässä jo korotettuna 1890-luvulla tehdyn korjauksen jälkeen. Vanha koulutalo paloi laskiaisena 1956, ja sen paikalla on nykyään muistokivi. Taustalla näkyy osa oppilasrakennusta, jota kutsuttiin nimellä Pitkä pytinki tai Pitkälä. Tulipalo tuhosi myös Pitkälän 4.11.1941. Evon oppilaitosalueen säilynyttä vanhaa rakennuskantaa vuodelta 1861 edustavat ruokalarakennus ja Niemelän asuinrakennus, jotka on suunniteltu intendentinkonttorissa. Entinen postitalo on vuodelta 1876 ja oppilasasuntolat Rustholli ja Saarela vuodelta 1892.
Laine, H. K.
rannat
Alinen Rautjärvi
Riviera
Evon metsäoppilaitoksen oppilaat olivat nimenneet Alisen Rautjärven hiekkarannat Rivieraksi. Järven pohjoisrannan puoleinen tie johtaa Evon metsäkoululta yleiselle maantielle. Rivieran männikkö on syntynyt luontaisesti 1830-luvun metsäpalon jälkeen. Männikköä hoidettiin toistuvilla harvennuksilla.
Kuusela, Kalle
Evon metsäkoulu
Postikortin kuvassa on ilmeisesti Evon metsäopiston silta, joka yhdisti Evon opiston vanhan ja uuden puolen alueet toisiinsa. Kuvan ottamisaikana, 1920-luvulla, oppilaitoksen nimenä oli Evon metsäkoulu. Myös Huokausten sillaksi kutsutulla paikalla "tyttöjä tansseista saatellessa erottiin joko hymyssä suin tai kyynel silmäkulmassa".
maatalous
pellot
kuhilaat
1940-luku
Lammi oli maatalousvaltainen pitäjä aina 1970-luvun puoliväliin asti. Vuonna 1910 ammatissa toimivasta lammilaisista 90 prosenttia sai elantonsa maa- ja metsätaloudesta. Vuoteen 1970 mennessä tämä osuus oli pudonnut 50 prosenttiin, ja vuonna 1990 enää noin 28 prosenttia lammilaisesta työvoimasta toimi alkutuotannossa. Vuosisadan alkupuolella maataloudessa koettiin kaksi suurta murrosta. Ensimmäisenä tapahtui torppien ja mäkitupien itsenäistyminen sosällissodan jälkeen, jolloin Lammille syntyi nelisensataa uutta maatilaa. Karjalaisen siirtoväen asutustoiminnan myötä syntyi vielä 164 uutta tilaa. Värillisen postikortin kuvassa on 1940-luvun alun idyllistä maalaismaisemaa jostakin Lammin kylästä. Punamullalla maalattu maatilan päärakennus ulkorakennuksineen sijaitsee mäenkumpareella, jota viljapellot ympäröivät. Kuvan maatilaa tai kylää ei ole toistaiseksi tunnistettu.
Foto Niinivaara
niemet
Lammasniemi
Untulanniemi
kartanot
Kivismäen kartano
Ormajärvi
Untula
Etholen, suku
tanssilavat
Lammasniemi sijaitsee Lammin kirkonkylän lähellä Ormajärven rannalla. Kivismäen kartanon maihin kuulunut niemi tunnetaan nykyään paremmin Untulanniemenä tai Untulan alueena. Kivismäen kartanon omisti Etholenin suku. Vuosina 1871–1902 omistajana oli kapteeni Georg Nikolai Etholen, joka toimi myös Mainiemessä sijainneen Hämeen tarkk'ampujapataljoonan 25. reservikomppanian päällikkönä 1886–1895. Etholen myi Kivismäen kartanon vuonna 1902, mutta pidätti itselleen Lammasniemessä sijainneen huvilan ja sitä ympäröivän 3,3 hehtaarin maa-alueen. Kartanosta lohkottu tila sai nimekseen Terra Nova, joka oli ollut myös aikanaan Gammelgårdista (Vanhakartano) lohkotun Kivismäen alkuperäinen nimi. Kapteeni Etholen myi myös uuden Terra Novan tilan huutokaupassa vuonna 1909, minkä jälkeen huvila ja muut rakennukset purettiin ja siirrettiin pois. Lammin kunta osti Untulan alueen vuonna 1951 ja rakennutti sinne urheilukentän. Urheiluseurat Lammin Säkiä ja Lammin Luja vuokrasivat osan alueesta ja rakensivat sinne myös tanssilavan puretun huvilan paikalle. Untulan lava avattiin helluntaina vuonna 1953.
työväentalot
1911
Lammille perustettiin vuonna 1905 paikallinen työväenyhdistys, joka liittyi jäseneksi Sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Yhdistys alkoi pian kaivata omaa kokoontumispaikkaa ja kerätä varoja työväentalon rakentamiseen. Rahoituksen saamiseksi järjestettiin mm. arpajaisia, näytelmäesityksiä, tanssiaisia ja iltamia. Työväentaloa varten vuokrattiin tontti maanviljelijä Rikhard Huovilalta vuonna 1908, ja rakentaminen aloitettiin seuraavana vuonna. Rakennusmateriaalia saatiin myös lahjoituksina paikallisilta maanviljelijöiltä. Rakennusmestarina toimi Enok Sund, ja maalari E. J. Lahti valvoi rakennustöitä. Lammin työväentalo valmistui vuonna 1911, mutta tontti hankittiin yhdistyksen omistukseen vasta vuonna 1935. Sisällissodan jälkeen työväentalo toimi pari vuotta Lammin seurakunnan kirkkona, kun kirkko oli vaurioitunut pahoin kirkonkylän tulipalossa. Vuonna 1920 työväenyhdistys sai talonsa taas kokonaan itselleen. Jatkosodan aikana taloon majoitettiin siirtoväkeä ja juutalaispakolaisia. Hiljattain peruskorjatun työväentalon omistaa edelleen Lammin Sosiaalidemokraatit ry.
lääkärit
Lammin ensimmäinen lääkäritalo rakennettiin 1920-luvun alussa "Niipalan notkon takana olevalle kummulle". Talossa oli sekä kunnanlääkärin vastaanotto että lääkärin asunto. Lammin kunnanlääkärinä 1920-luvulla toimi A. K. Vuori ja hänen jälkeensä yli kolmenkymmenen vuoden ajan Paavo Hirvelä. Kuvan rakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 1949. Samalle paikalle rakennettiin uusi lääkäritalo, joka valmistui vuonna 1951. Uuden lääkäritalon ensimmäinen haltija oli edelleen Paavo Hirvelä ja hänen jälkeensä Veikko V. Venho. Venholaksi kutsuttu talo myytiin vuonna 1978 hammaslääkäri H. Martolalle.
kellotapulit
Lammin kirkko
pankit
säästöpankit
Lammin säästöpankki
Lammin keskiaikaisen kirkon korjaus sisällissodan jälkeen suoritettiin muinaistieteellisen toimikunnan valvonnassa. Uuden katon ja entisestä täysin poikkeavan sisustuksen suunnitteli arkkitehti Usko Nyström. Esimerkiksi katon entinen lautaholvi korvattiin teräsbetoniholvilla ja sisätilojen pitkistä lehtereistä luovuttiin. Taiteilija Bruno Tuukkanen koristeli kirkon seinät ja holvit rikasmuotoisilla kalkkimaalauksilla, ja uuden alttarikaapin veisti taiteilija Johan Friedl. Kirkkorakennuksen viimeisin, arkkitehti Virpi Tervosen suunnittelema korjaus valmistui vuonna 2002. Lammin kirkko on valtakunnallisesti arvokas kulttuuriympäristö. Kuvan oikeassa reunassa näkyy Lammin säästöpankin rakennus "Rahala", joka valmistui vuonna 1940. Tontti kirkon vierestä oli ostettu säästöpankille jo vuonna 1917 maanviljelijä R. Huovilalta. Pankki oli ehtinyt toimia entisessä Huovilan talossa vain puolisen vuotta, kun rakennus tuhoutui samassa tulipalossa kuin kirkkokin. Vasta parinkymmenen vuoden kuluttua säästöpankki palasi samalle tontille.
Aaltonen, Albin
suojeluskunnat
Lammin suojeluskuntatalo
1930-luku
Lammin ensimmäinen suojeluskuntatalo on tässä postikortissa kuvattuna pellolta läheltä Tirmulan tienhaaraa. Suojeluskunta osti Rikhard Huovilalta vuonna 1924 tontin Niipalan kylästä ns. Wilberginmäeltä. Oman talon aikaansaamiseksi kerättiin ahkerasti lahjoitusvaroja ja pidettiin talkoita, joissa mm. kuljetettiin Evolta edullisesti hankittuja tuulen kaatamia runkoja rakennuspuiksi. Ison hirsirakennuksen piirustukset oli laatinut hämeenlinnalainen rakennusmestari V. Ansas, ja talon rakentamisesta vastasi rakennusmestari ja kirvesmies J. K. Helminen. Uusi suojeluskuntatalo vihittiin käyttöön Tapaninpäivänä vuonna 1925. Rakennus ehti palvella suojeluskunnan kokoontumis- ja koulutuspaikkana vain yhdeksän vuotta, ennen kuin se tuhoutui tulipalossa syyskuussa 1934. Samalla paikalle, vaikkakin julkisivu tielle päin, rakennettiin uusi suojeluskuntatalo, Turvan talo, joka valmistui syyskuussa 1935.
Hannula, Pentti
Lammin osuuskauppa
Taivalsaaren kauppa
Mannerin leipomo
Mikkola
Lammin kirkonkylän raitin varrelle kirkolta Hämeenlinnan suuntaan muodostui jo varhain kylän tiheimmin rakennettu alue, jolla oli myös useita kauppaliikkeitä. Kuvan vasemmassa reunassa näkyy vuonna 1922 laajennettu Lammin osuuskaupan talo, jonka toisessa päädyssä ja yläkerrassa oli asuntoja. Osuuskaupan vieressä on keskeneräinen rakennus, jossa toimi myöhemmin mm. Käpin kauppa. Samalla paikalla sijainneessa Kirin talossa avattiin 1800-luvun loppuvuosina Lammin ensimmäinen apteekki. Kuvan oikeassa reunassa, tien toisella puolella on Taivalsaaren kauppa ja sen vieressä rakennus, joka tunnettiin 1930-luvun alusta lähtien Mannerin talona. Talossa toimi tuolloin Mannerin leipomo ja leipomon myymälä. Seuraava talo samalla puolella tietä on Mikkolan tilan päärakennus. Kirkonkylässä oli vuosisadan alussa kolme suurta maatilaa, Huovila, Mikkola ja Iso-Lukkari, joiden pellot ulottuivat kirkonkylän keskustan tuntumaan.
Konnarin koulu
Lammin kirkonkylän ensimmäinen kansakoulu rakennettiin vuonna 1873 pitäjäntuvan yhteyteen vastapäätä Lammin keskiaikaista kirkkoa. Seuraavana vuonna aloitti toimintansa myös tyttökansakoulu, aluksi Kaitalan Mäkelässä, myöhemmin kirkonkylässä Pasaapelin tontilla. Poika- ja tyttökansakoulut yhdistettiin vuonna 1898, kun pitäjäntupa vapautui koulukäyttöön. Sisällissodan aikaisessa kirkonkylän tulipalossa myös vanha kansakoulu tuhoutui kokonaan. Kansakoulu toimi tämän jälkeen muutaman vuoden väliaikaisissa tiloissa, kun uudelle koulutalolle etsittiin paikkaa. Kuvassa oleva uusi ja ajanmukainen koulutalo valmistui vihdoin vuonna 1921 Konnarinmäelle Mommilantien varrelle. Sotien jälkeen rakennus oli kuitenkin jo päässyt huonoon kuntoon ja myös tilat olivat käyneet ahtaiksi oppilasmäärän lisääntymisen vuoksi, joten taas piti ryhtyä suunnittelemaan uutta koulutaloa. Arkkitehti Georg Jägerrosin suunnittelema uusi Konnarin koulu valmistui vuonna 1957 vanhan rakennuksen viereen. Uuden koulun valmistuttua vanha rakennus jäi mm. jatkokoulun käyttöön ja kauempana asuvien oppilaiden majoitustilaksi. Vanha Konnarin koulu purettiin vuonna 1970.
Lammin keskaikainen harmaakivikirkko muistuttaa tyylillisesti Hollolan, Vanajan ja Sääksmäen kirkkoja. Varsinkin päätyjen tiilikoristelussa on paljon samoja aineksia. Lammin kirkon länsipäädyssä on myös iso goottilainen pyöröikkuna, itäpäädyssä taas kauniisti profiloitu kuori-ikkuna. Länsipäädyn harmaakivimuurauksen pinnassa on lisäksi kaksi myllynkiveä, mikä on varsin poikkeuksellista. Näihin myllynkiviin littyy vanha kansantarina, jonka mukaan Lammin kirkko on jättiläisten muuraama. Jättiläisten ollessa työn touhussa kirkon ohi kulki matkalaisia, joilla oli mukanaan kaksi myllynkiveä. Kun he pysähtyivät lepuuttamaan hevosiaan kirkon kohdalla, jättiläinen otti myllynkivet ja muurasi ne kirkon päätyyn. Lammin kirkkomaata ympäröi 1780-luvulla rakennettu kiviaita, jonka kulmassa on muurattu hautahuone. Lammin kirkko on valtakunnallisesti arvokas kulttuuriympäristö.
apteekit
Peltolehdon talo
Soimapohjan talo
Lammin kirkonkylän raitin uudistunutta rakennuskantaa edustaa tien päässä näkyvä Lammin säästöpankin toimitalo "Rahala", joka valmistui vuonna 1940. Kuvassa Hämeentien vasemmalla puolella on apteekkari F. E. Bergrothin vuosisadan vaihteessa rakennuttama talo, josta apteekki muutti pois vasta 1950-luvulla. Apteekin takana näkyy Mikkolan talon pääty. Peltolehdon talo apteekkia vastapäätä siirtyi kunnan omistukseen 1950-luvulla ja menetti torninsa. Ennen tätä talossa toimivat mm. osuuskaupan kahvila-ruokala ja matkahuolto. Peltolehdon talon vieressä lähimpänä katsojaa on Soimanpohjan talo, jossa sijaitsi kirkonkylän postikonttori 1940-luvun loppupuolelle asti. Kuvan rakennuksista ovat nykyään olemassa vain Säästöpankin ja Peltolehdon talot. Vanha apteekkitalo paloi vuonna 1978.
Untulanlahti
Postikortin tekstissä on painovirhe, sillä kuva on Lammin Untulanlahdelta Ormajärven rannalta. Ormajärvi sijaitsee lähellä Lammin kirkonkylää, sen luoteispuolella. Untulanlahti sijaitsee Untulanniemen takana. Niemessä oli ennen Etholen-suvun 1800-luvun puolella rakennuttama huvila, joka kuului Kivismäen kartanoon. Myöhemmin Untulan alue huviloineen erotettiin kartanosta ja huvila purettiin pois kuljetettavaksi. Kunnan omistukseen Untulan alue tuli vuonna 1951, ja pari vuotta myöhemmin sinne rakennettiin urheilukenttä ja paikallisten urheiluseurojen ylläpitämä tanssilava. Ormajärven–Untulan kulttuurimaisema on nykyään yksi Suomen valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista.
osuusliikkeet
Lammin osuuskaupan perustava kokous pidettiin tammikuussa 1906, ja osuuskunta perustettiin 24. helmikuuta samana vuonna. Perustajajäseninä oli 23 lammilaista, joista suurin osa oli maanviljelijöitä. Osuuskauppa avattiin kauppias Lepän talossa kesäkuussa 1906, sen jälkeen kun Osuuskauppa oli saanut vuokrata Lepältä huoneiston ja ostaa tämän varaston. Pari vuotta myöhemmin osuuskunta osti rakennuksen omakseen, ja vuonna 1921 myös tontti ostettiin omaksi Rikhard Huovilalta. Kauppatalon korjausta suunniteltiin pian avaamisen jälkeen, mutta varojen puutteessa korjaus jäi tekemättä. Vaikka rakennuksen hirsiseinät olivat jo alkaneet kyteä, talo säästyi sisällissodan aikaiselta kirkon ja kirkonkylän tulipalolta. Kansalaissodan jälkeen kauppa alkoi menestyä ja kauppatalon kunnostussuunnitelmiin voitiin palata. Huhtikuussa 1922 päämyymälää päätettiin laajentaa ”vetämällä kolmikulman säästöpankin tontin puoleiseen päähän ja koko talo vuorataan ja maalataan oikein koriaksi”. Uudistettuun rakennukseen tuli peltikatto, alakerran uunit muurattiin kaakeleista ja yläkerran tiilistä. Kaupan sisustus maalattiin tammen väriseksi ja ulkovuoraus uusittiin. Remontin jälkeen osuuskaupan L:n muotoinen päämyymälä olikin huomattavan suuri rakennus kirkonkylässä. Lammin osuuskauppa toimi samassa rakennuksessa 53 vuotta, ennen kuin uusi keskusmyymälä valmistui ja avattiin yleisölle vuonna 1959.
tulipalot
Lammin keskiaikainen harmaakivikirkko on kuvattu tähän postikorttiin eteläseinustan asehuoneen puolelta. Asehuoneen oven yläpuolella on pyöreä ikkuna ja päätykolmiossa ulkoinen saarnastuoli, josta voitiin saarnata kesäaikaan ja lukea esim. viranomaisten tiedonantoja tai muita kuulutuksia. Kuvassa näkyvä kellotapuli rakennettiin sisällissodassa palaneen tapulin tilalle. Uusi kellotapuli muistuttaa palanutta tapulia, mutta sen alaosa rakennettiin kuitenkin puun sijasta graniitista. Kellotapuli on kolminivelinen ja pohjaltaan nelikulmainen. Kahdella sivulla on pyörökaariset pariovet kirkkorakennuksen pääoven kohdalla, joten avattuina ne muodostavat kirkon porttikäytävän. Tapulin sivuseinissä on kaksi pientä pyörökaarista ikkunaa. Puisen kellohuoneen kaikilla sivuilla on parioviset ääniluukut ja kellotornin huipulla kahdeksankulmainen lyhty, jonka katon ylin osa on sipulinmuotoinen. Tulipalon jälkeen tapuliin saatiin uudet kellot Viipurista Papulan kasarmin lakkautetusta sotilaskirkosta, josta kolme suurinta kelloa lahjoitettiin Lammille.
Foto Iffland
Lammin keskiaikaisen harmaakivikirkon rakentamisvuosista ei ole varmaa tietoa. Kirkon seinässä on luku 1444, mutta tutkijat ovat pitäneet sitä liian varhaisena. Todennäköisempänä ajankohtana pidetään vuosia 1490–1510. Lammilla on kuitenkin ollut ainakin kaksi varhaisempaa puukirkkoa ennen kivikirkon rakentamista. Kirkon pohjakaava on itä-länsisuuntainen pitkänomainen suorakaide. Kuvassa näkyvällä eteläseinustalla on kirkon asehuone lähempänä rakennuksen länsipäätyä. Kirkon pohjoisseinustalla lähempänä itäpäätyä sijaitsee sakasti. Kirkkorakennuksen pituus on on noin 34,5 metriä ja leveys noin 16 metriä. Ikkunat ovat korkeita ja pyörökaarisia, ja länsipäädyn ja asehuoneen ovien yläpuolella on pyöreät ikkunat. Lammin harmaakivikirkon suojeluspyhimys on Pyhä Katariina Aleksandrialainen. Kirkko tapuleineen paloi sisällissodan aikana, vain kiviseinät jäivät pystyyn. Kirkko korjattiin ja kellotapuli rakennettiin uudestaan. Vanhan kellotapulin pohjakerros oli ollut puinen, nyt se tehtiin graniitista. Uudesta tapulista tuli 30 metriä korkea eli vähän edeltäjäänsä korkeampi. Istumapaikkoja kirkossa on nykyään noin 650.
Lammin keskiaikaisen kirkon vieressä, Hämeentien ja Mommilantien risteyksessä, oli kirkonkylän kaupallinen keskus jo 1900-luvun alkuvuosina. Kirkko jää kuva-alueen ulkopuolelle vasemmalle ja oikealle kaartuu Hämeenlinnan suuntaan vievä tie. Suoraan edessä oleva rakennus on Lammin osuuskauppa, jonka toiminta alkoi vuonna 1906. Ennen osuuskauppaa samassa talossa toimi K. Lepän kauppa. Liikkeen edustalla keskellä risteystä on raittikaivo. Osuuskaupan oikealla puolella näkyvässä Kirin talossa sijaitsi Lammin ensimmäinen varsinainen apteekki. Kuvan oikeassa reunassa on vuonna 1896 perustettu E. H. Taivalsaaren (Degerholm) kauppa. Tässä rakennuksessa toimi myöhemmin mm. Janakkalan osuuskauppa ja Sydän-Hämeen osuusliike. Vasemmassa reunassa näkyy Huovilan tilan päärakennuksen kulmaa.
Lammin kirkonkylän tiheimmin rakennettu alue oli 1910-luvun alussa kirkolta Hämeenlinnaan johtavan tien varrella. Myös kylän liike-elämä keskittyi tälle alueelle. Hämeenlinnan suunnasta kirkolle päin kuvatussa näkymässä on äärimmäisenä oikealla Vilho Hurmeen kauppa, joka paloi 1910-luvulla. Kaupan vieressä on vuosina 1890–1930 Lammin postinhoitajana toimineen Eugen Soimanpohjan (Slasnikoff) talo. Kauppias J. A. Peltolehto oli aloittanut kaupan pidon Lammin kirkonkylällä jo vuonna 1886. Vuosisadan lopulla hän rakennutti kuvan tornillisen talon. Myöhemmin Peltolehdon talossa toimi vuokralaisena mm. osuuskaupan kahvila-ravintola vuosina 1934–1950. Peltolehdon perikunta myi talon 1950-luvun alussa Lammin kunnalle, minkä jälkeen torniosa purettiin. Tämän jälkeen talossa on ollut mm. kirjaston ja kansalaisopiston tiloja. Kuvan vasemmassa reunassa on nahkuri Malmbergin talo, jossa oli 1800-luvun loppupuolella Juho Nurmisen kauppa. Nurminen luovutti kaupan vuonna 1902 pitkäaikaiselle apulaiselleen Kyösti Salolle, mutta vuonna 1910 liike ei enää ollut toiminnassa. Seuraavana, Peltolehdon taloa vastapäätä sijaitsi vuosisadan vaihteessa rakennettu Lammin apteekin talo. Apteekin takana on Mikkolan talon pääty ja tien päässä Huovilan tilan rakennuksia.
Lammin apteekki
kahvilat
Lammin osuuskaupan kahvila
posti
Lammin kirkonkylän raitilla Hämeenlinnasta päin tulijoita kohtasi 1930-luvulla tällainen näkymä. Kuvan oikeassa reunassa olevassa Soimanpohjan talossa toimi Lammin posti 1940-luvun loppupuolelle asti. Sen vieressä näkyvän tornillisen talon rakennutti kauppias Peltolehto 1800-luvun lopulla. Lammin osuuskauppa vuokrasi Hilda Peltolehdolta huoneiston tästä talosta. Tilat kunnostettiin kahvilaa varten, ja kahvila avattiin keväällä 1934. Vielä samana syksynä kahvilan yhteyteen avattiin myös ruokala. Osuuskaupan kahvila-ruokala toimi Peltolehdon talossa kuusitoista vuotta aina vuoden 1950 loppuun asti. Samassa talossa oli 1940-luvulla myös matkahuolto, jonka tehtävät osuuskauppa otti hoitaakseen todennäköisesti jatkosodan aikana. Vuosina 1934–1948 osuuskaupalla oli talossa myös parturiliike. Peltolehdon talon takana pääty tielle päin on yksi kelloseppä Ruoppilan rakennuksista. Sekä Ruoppilan että Peltolehdon talot ovat edelleen olemassa Lamminraitin varrella. Ruoppilan talossa on toiminut mm. Lammin kunnankirjasto vuosina 1937–1950. Vastapäisessä vaaleassa talossa sijaitsi Lammin apteekki yli viidenkymmenen vuoden ajan. Lammilla apteekin toiminta alkoi pienimuotoisesti, ruokakauppaan sijoitetun lääkelaatikon turvin. Lammin ensimmäinen virallinen apteekkari oli Ernst Arthur Rönneberg, joka sai apteekkioikeudet vuonna 1894. Rönnebergin apteekki toimi vuokrahuoneistossa maanviljelijä Kirin talossa, osuuskaupan vieressä. Seuraava apteekkari vuodesta 1899 lähtien oli Frans Edvin Bergroth, joka rakennutti kuvassa olevan uuden apteekkitalon Hämeentien varrelle, sata metriä kirkonkylän risteyksestä Hämeenlinnaan päin. Tässä rakennuksessa apteekki toimi 1950-luvulle asti, jolloin se siirtyi vuokratiloihin kirkon viereen. Vanha apteekkirakennus paloi vuonna 1978. Apteekin taakse puiden varjoon jää Mikkolan talo. Taustalla rakentamattoman säästöpankin tontin takana näkyy kansalaisodan jälkeen rakennettu Iso-Lukkarin tilan navetta.
kestikievarit
Iso-Lukkari
Huovila
Mommilantie
Lammin kirkko ja kirkonkylä on kuvattuna Mommilantien suunnasta tässä 1930-luvun postikorttikuvassa. Tien vasemmalla puolella oleva pitkä rakennus oli Huovilan tilan päärakennuksena vuosina 1918–1929. Lammin osuuskauppa osti talon tontteineen vuonna 1929 ja vuokrasi sen edelleen Lammin yhteiskoululle. Yhteiskoulu toimi Huovilan talossa vuodet 1930–1937. Sen jälkeen rakennus muistetaan osuuskaupan johtajan ja henkilökunnan asuintalona, kunnes se purettiin vuonna 1969. Kirkon oikealla puolella oleva rakennus on Iso-Lukkarin talo, joka rakennettiin uudelleen vuoden 1918 tulipalon jälkeen. Aiempi päärakennus oli vielä lähempänä kirkkoa. Iso-Lukkarin tila on saanut nimensä lukkari Heikki Matinpojasta, joka isännöi tilaa vuosina 1633–1673. Talossa toimi 1800-luvun puolella myös kestikievari. Kuvassa näkyvällä alueella kirkon ympäristössä pidettiin 1930-luvulla Lammin pellavamarkkinoita.
Postikorttikuva Lammin kirkonkylästä on otettu Linnamäen rinteeltä joskus 1910-luvulla ennen kansalaissotaa ja kirkonkylän paloa. Kirkon kellotapulista oikealle oleva rakennus on maalari Kyllösen talo. Sen oikealla puolella olevan vaalean talon rakennutti vuonna 1905 kätilö Hilda Brandt. Näiden takana näkyy mm. Huovilan ja Mikkolan tilojen rakennuksia. Taustan pitkänomainen talo kirkontornista oikealle on Lammin seurahuone. Sisällissodan loppuvaiheessa kirkonkylän asukkaat pakenivat kylästä taistelujen pelossa ja saksalaiset sotilaat sytyttivät poistuessaan kirkon kellotapulin tuleen. Tapulista tulipalo levisi nopeasti kirkkoon, josta jäivät pystyyn vain harmaakiviseinät. Tuli levisi edelleen kirkon ympäristöön ja hävitti mm. kansakoulun, säästöpankin ja vanhan seurahuoneen rakennukset. Myös Iso-Lukkarin ja Rautavirran talot ja Huovilan ulkorakennukset tuhoutuivat palossa.