Aili Haanpää, Lyyli Marttinen ja Irja Rouvinen
henkilöt
kirjailijat
lesket
sisarukset
Haanpää, Aili
Marttinen, Lyyli
Rouvinen, Irja
Pyhäntä, Lamujärvi
Sisarukset Aili Haanpää, Lyyli Marttinen ja Irja Rouvinen Korpelaisessa vuonna 1959.
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään seuralta.
koira
Aili Haanpää kesällä 1959 Korpelaisessa.
autot
Kinnunen, Reeta
Aili Haanpää ja Reeta Kinnunen Pyhännän Lamujärvellä 1950-luvulla.
asunnot
Haanpää, Elsa
Partanen, Johannes
Marttinen, Terttu
Oulu, Karjasilta
Aili Haanpään kotona Oulussa Karjasillalla vuonna 1958.
pankit
työntekijät
Tuomaala, Aappo
Ahola, Jussi
Koskela, Iikka
Riskola, Matti
Hiltunen, Lauri
Huttununen, Yrjö
Korpela, Aappu
Vesterinen, Reittu
Eskola, Ilkka
Karjalainen, Aili
Toppinen, Heikki
Nikinmaan Heikki
Piippola
Ailin työpaikka Piippolan Säästöpankki keväällä 1939.
osuuskassat
Koivumäki, Terttu
Piippolan osuuskassalaisia vuonna 1956. Vasemmalla Terttu Koivumäki ja Aili Haanpää,
Piippo, Janne
Korpela, Aappo
Takkinen, Juuso
Piippolan osuuskassalaisia: Aili Haanpää, Janne Piippo, Aappo Korpela ja Juuso Takkinen.
Huikari, Vilho
Anttila, Toivo
Aili Haanpää työskenteli Piippolan osuuskassalla. Kuvassa mm. Aili Haanpää, Vilho Huikari, Terttu Koivumäki ja Toivo Anttila. Kuva on otettu vuonna 1956.
Ähkynen, Arvi
Leskinen, Eero
Piippolan osuuskassalaisia. Aili Haanpää (kuvassa keskellä) työskenteli ko. paikassa.
Härmä, Veeti
Toppinen, Venla
Aili Haanpää lähdössä Ouluun vuonna 1956. Kuvassa myös Veeti Härmä ja Venla Toppinen.
hautajaiset
Aili Haanpää Pentin työpöydän ääressä Pentin hautajaispäivänä 16.10.1955.
Aili Haanpää ja Niilo Partanen Korpelaisessa
nimikkoseurat
kokoukset
Partanen, Niilo
Aili Haanpää ja Niilo Partanen Korpelaisessa Pentti Haanpään seuran kokouksessa vuonna 1957. Niilo Partanen (1928–1973) oli kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Koskela, Martta
Koskela, Anna-Liisa
Pentti Haanpään seuran kokous Korpelaisessa vuonna 1957. Aili Haanpää pitämässä puhetta.
sukulaiset
Pyhäntä
Sisarukset Aili Haanpää, Irja Rouvinen ja Lyyli Marttinen Korpelaisessa vuonna 1953.
Sisarukset Aili Haanpää, Irja Rouvinen ja Lyyli Marttinen 1960-luvulla Oulun Karjasillalla.
Kiinalaiset jutut. Osa käsikirjoituksesta maaliskuu 1954
matkakertomukset
Peking
kulttuurimatkailu
Kiina
Digitoitu dokumentti sisältää kolme käsinkirjoitettua lukua teokseen Kiinalaiset jutut sekä joitakin muistiinpanoja. Kiinalaiset jutut on kuvaus uudesta Kiinasta kommunistisen puolueen johdolla. Suomalainen kulttuurivaltuuskunta teki kolme kuukautta kestäneen Kiinan vierailun keväällä 1953. Vanha Peking Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 28.3.1954 Silkkimato Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 27.3.1954 Muistomerkkejä Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 30.3.1954 Aiheita ja otsakkeita, muistiinpanoja ja tarkistettavia faktoja. Laajuus kaksi sivua Luvut Vanhaa Pekingiä, Silkkimato ja Muistomerkkejä ovat ilmestyneet teoksessa Kiinalaiset jutut (Otava 1954), ne sisältyvät teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Haanpää, Pentti
Siikalatvan kirjasto
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Muistiinmerkintöjä vuosilta 1925-1930. Osa käsikirjoituksesta
päiväkirjat
muistiinpanot
luonnokset
Digitoitu dokumentti sisältää koneella kirjoitetut käsikirjoitusliuskat Pentti Haanpään päiväkirjoista ajalta 14.10.1925-14.1.1930. Dokumentin alussa on otsikko "Pentti Haanpää. Kynäilyharjoitelmia. Kaksikymmentä vuotta. Muistiinpanoja". Dokumentti on todennäköisesti Hannu Taanilan kirjoittama. Siitä puuttuvat Muistiinmerkinnöissä mainitut kaunokirjalliset tekstit päiväyksineen, jotka Haanpää on itse kirjoittanut puhtaiksi muistivihkoistaan. Laajuus 99 liuskaa Julkaistu teoksessa Muistiinmerkintöjä vuosilta 1925-1939 (Otava 1976).
Muistiinmerkintöjä ja muistiinpanoja vuosilta 1930-1939. Osa käsikirjoituksesta
Digitoitu dokumentti sisältää koneella kirjoitetut käsikirjoitusliuskat Pentti Haanpään päiväkirjoista ajalta 24.4.1930-27.7.1939. Tämä on jälkimmäinen osa kirjoituksista, jotka Haanpää on otsikoinut "Pentti Haanpää. Kynäilyharjoitelmia. Kaksikymmentä vuotta. Muistiinpanoja." Lisäksi dokumentissa on muita koneella kirjoitettuja muistiinpanoja. Päiväkirjamerkintöjä Laajuus 79 sivua Viimeinen merkintä: Kipua L[eskelä] 4.X[10].1937 Julkaistu teoksessa Muistiinmerkintöjä vuosilta 1925-1939 (Otava 1976). Pentti Haanpään koneella kirjoittamia muistiinpanoja Laajuus 12 sivua Aiheita: I Kunta ja seurakunta - XII Pula-aikaa. Päiväys 24.5.1938. Nämä lyhyet kuvaukset on yliviivattu, mutta silti julkaistu sellaisenaan teoksessa Muistiinmerkintöjä vuosilta 1925-1939 (Otava 1976). Matka. Päiväkirja kertoo Helsingin matkasta, jolloin Haanpää pääsi pakoon velvollisuutta olla todistajana enonsa Kalle Keckmanin kavallusjutussa. Kirjoitusaika 11.1.-22.1.1939 Aallon pohjasta on Haanpään itseripitystä juopottelun ja pelivelkojen takia. Kirjoitusaika 30.3.1939 Matkan jälkeen on kuvaus viinanhakumatkasta Iisalmeen. Kirjoitusaika 27.7.1939 Tekstit on julkaistu teoksessa Muistiinmerkintöjä vuosilta 1925-1939 (Otava 1976).
Muistiinmerkintöjä vuosilta 1941-1942 Vartiossa. Käsikirjoitus tammikuu 1942
kirjoituskilpailut
novellit
sotakirjallisuus
seksuaalinen käyttäytyminen
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen kellanruskeakantinen ruutulehtiö, joka sisältää sekalaisia muistiinpanoja, novellin Vartiossa ja kirjeluonnoksen. Lehtiön alkuun Haanpää jäljentänyt Gummeruksen talvisotakilpailukutsun, jonka määräaika oli 31.7.1942. Kilpailusta ei liene tullut valmista, eikä Haanpää osallistunut. Otava oli järjestänyt vastaavan kilpailun vuonna 1940, jossa Haanpään Korpisotaa lunastettiin. Lehtiön lopussa on tyhjiä sivuja, joiden seassa on yksi sakkitehtävä ja sitten kaksi sivua varusluetteloa (Haanpää oli Lonkan kenttähevossairaalan varastonhoitaja). Lehtiön lopussa on kirjeluonnos: "Täällä jossakin 28 VI -41 Hummasen talon väelle, Neittävän kylä. Kun erästä sotaväenosastoa kulje" (katkeaa kesken). Novelli Vartiossa kertoo asemasodan arjesta. Se on reportaasimainen kuvaus vanhalla rajalla olevasta vartiopisteestä, jossa rajapuomin vieressä on kyltti: Uuteen Suomeen. Uusi tulokas havannoi ympäristöä ja tilanteita. Tultuaan vartiosta hän kuulee pahviteltassa seinän takana jonkun miehistä viettelevän naisen yhdyntään. Vartiomies ajattelee ironisesti, kuinka Suur-Suomeen tehdään lisää uusia ihmisiä. Myöhemmin partio palaa takaisin hätyyttämästä neuvostopartisaaneja, tulitaistelussa on kuollut yksi omakin. Vankeja on saatu kolme. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 21.1.1942 Vartiossa on julkaistu teoksessa Nykyaikaa (Otava 1940). Sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Seitsemän miehen saappaat. Osa käsikirjoituksesta lokakuu 1944
pohjoispohjalainen kaunokirjallisuus
jatkosota
huumori
Digitoitu dokumentti on kellertäväkantinen keskikokoinen lehtiö, joka on kirjoitettu kosmoskynällä. Se sisältää kuusi episodia romaanista Yhdeksän miehen saappaat. Kirjoituksen otsikko on "Seitsemän miehen saappaat (juttu jatkuu)". Tämä oli kokoelmaromaanin alkuperäinen nimi ja idea, mutta Haanpää luopui siitä välttääkseen yhdistämisen Kiven Seitsemään veljekseen. Lehtiön kellertävän takakannen kääntöpuolella on allekkain saappaiden isäntien nimet: Soro, Jopperi, Nirva, Ahven, Norppa, Korppi, Nokkanen, Jaara, Lehto. Käsikirjoituksessa on lopullisesta versiosta poistettu, kustantajan liian provokatiivisena pitämä kappale, joka on aitoa sotilasperinnettä. Lehto huomasi härkävaunun seinästä liitukirjoituksen "Risto Ryti ja Olympia-orkesteri soittavat jenkan Kusessa ollaan, sävel Ryti, sanat Ryti. Väinö Lehto sanoi, että se oli mitä melkoinen laulu. Se tuntui lähteneen sydämen pohjasta." Työvelvollinen Norppa on kieltäytynyt jatkosodan alussa ylittämästä vanhaa rajaa, koska on heimosotien aikana ollut jo toisella puolen ja saanut sieltä äkkilähdön. Norppa on joutunut suonkuokintaan ja Itä-Karjalaan rakentamaan kirkkoa. Norppa epäilee suuryhtiöiden eniten hyötyvän miehityksestä, Syvärillä olemisesta, muutenkin koko homma on varmaan väliaikaista. Norppa luo seksisuhteen naiseen, pääsee lomalle, ja vaihtaa lopulta saappaita korpraali Korpin kanssa ryyppyä vastaan. Laajuus 24 sivua. Alkaa kohdasta: "Hän piti puutyöstä. Niinkuin tikka, sanoi hän". Sivuilla 9-10 pyyhitty 10 riviä, muuallakin virkkeen mittaisia poistoja. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 17.10.1944 Korppi lähtee kelirikkoaikana kohti erämaatukikohtaansa, tapaa siellä kersanttiveljensä, Paja-Vatulan ja Lipottimen. Episodista puuttuu tämän pääsiäisenvietto rouva Risun luona, joka on mukana lopullisessa versiossa. Laajuus yhdeksän sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 19.10.1944 Luutnantti Purnu saa jälleen pelikaverin ja tilaa Korpille uudet saappaat, vanhat lähtevät korjaukseen. Laajuus kaksi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 19.10.1944 Saappaat makaavat pitkään jalkinekasassa, josta ne varusvaraston kautta päätyvät sotamies Nokkaselle. Rintamalla Nokkanen vaihtaa saappaat patologisen pelurin, Peli-Jaaran kanssa. Tekstistä puuttuu Nokkasen joulukokemus entisen rakastettunsa kanssa, joka on mukana lopullisessa versiossa, siihen vain viitataan tässä. Laajuus kuusi ja yhdeksän sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 20-21.10.1944 Jaara pelaa Pelihelvetti-nimisessä korsussa yötä päivää ja lopettaa vain, jos häviää rahansa. Jaara kirjoittaa vaimolleen, että tämä lähettäisi rahaa myytyään hevosen. Pelit viimein loppuvat, kun Suomen armeija vetäytyy Aunuksesta. Jaara hylkää saappaat ja palaa Suomeen avojaloin (vertaus sodan hävinneestä Suomesta). Laajuus neljä, viisitoista ja kahdeksan sivua. Kirjoituspaikkaa ja -aikaa ei mainita, oletettavasti Piippola 23-24.10.1944 Lehto löytää hylätyt saappaat, matkaa junalla pohjoiseen. Asemalla sotamies Ahven tunnistaa vanhat saappaansa. Laajuus 18 sivua, päättyy lehtiön loppuessa Ahvenen sanoihin: "Ja muutenkin niitä on aika leikannut..." Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 25.10.1944 Julkaistu teoksessa Yhdeksän miehen saappaat (Otava 1945). Sisältyvät teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Aineiston julkaisemiseen on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Seitsemän miehen saappaat. Osa käsikirjoituksesta toukokuu 1944
petos
Digitoitu dokumentti on kellertäväkantinen keskikoinen ruutulehtiö, joka on kirjoitettu lyijykynällä. Se sisältää kaksi episodia romaanista Yhdeksän miehen saappaat. Otsikko lehtiön alussa on Seitsemän miehet saappaat (juttu jatkuu). Vääpeli Soro on kuuullut kersantti Pensaalta saaneensa ylennyksen vänrikiksi. Soro ei tarkista asiaa, vaan ostaa natsat, koska on menossa lomalle tutustumaan kirjeenvaihtoystäväänsä, rouva Katariina Puhtiin. Kun Soro tapaa naisen tämän talossa, hän saa selville kirjeenvaihtoharrastuksen laajuuden; sängyn alta nousee toinenkin sotilas. Soron into lopahtaa ja hän matkaa kotitilalleen lomille ja sieltä takaisin yksikköönsä. Kaupungissa hakiessaan yksikön palkkarahat Soro alkaa juopotella. Myöhemmin myös natsapetos paljastuu, ja Soro saa komennuksen toiseen yksikköön. Matkalla sinne hän tapaa luutnantti Jopperin, ja miehet vaihtavat saappaita. Soron nimi oli alussa Pessari. Henkilöhahmon mallina oli Pessarin tilan isäntä Heikki Luttinen Pyhännältä. Haanpää muuttaa nimen Soroksi ollakseen viittaamatta liian läheltä ystävänsä sodanaikaiseen seikkailuun. Jakso alkaa siitä, kun Pessari kiinnittää hotellissa vänrikin ruusukkeet kauluslaattoihinsa. Kirjoituspaikka ja -aika 9.5.1944 (3 ja 39 sivua), 11.5.1944 (viisi sivua), 13.5.1944 (20 sivua). Kaikissa merkitty kirjoituspaikaksi Sairaala. Lonkan kenttähevossairaala muutti helmikuussa 1944 Lonkasta Juntusrantaan Suomussalmelle. Jopperi on lomareissulla tapaamassa evakoitua äitiään. Hän saa siellä päälleen isännän huonosti istuvat siviilivaatteet, koska omat on putsattava täistä. Juttu katkeaa kohdassa, jossa mainitaan Jopperin seurustelevan (ei eroottisessa mielessä) vaalean serkkunsa kanssa, josta on tullut talon emäntä äitinsä kuoltua välirauhan aikana. Jopperi-episodin keskellä on kolmen sivun teksti "Välimietteitä tästä kirjoituksesta" (Sairaala 16.5.1944). Siinä Haanpää pohtii, millaisia hahmoja käyttää saappaiden miehinä. Tässä vaiheessa suunnitelmissa oli vielä seitsemän miestä. Kirjoituspaikka ja -aika 14.5.1944 (13 sivua), 18.5.1944 (18 sivua). Kaikissa merkitty kirjoituspaikaksi Sairaala. Ilmestyneet teoksessa Yhdeksän miehen saappaat (Otava 1945). Sisältyvät teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Aineiston julkaimiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Lehtorin pyöräretki. Käsikirjoitus heinäkuu 1946
urheilu
maailmankatsomus
Digitoitu dokumentti on kellanruskeakantinen keskikokoinen lehtiö, jossa otsikko "Lehtorin pyöräretki EV" (eli Esko Viirteen merkitsemä). Lopusta revitty lehtiä pois. Sisältää novellin käsikirjoituksen. Novellissa Lehtorin pyöräretki pikkukaupungin eläkkeellä oleva vanhapoikalehtori harrastaa urheilua ja voimailua ja ostaa ensimmäisenä polkupyörän. Lehtori ajaa maaseudulle, heittelee ilokseen sorakuopassa pikkukiviä, joita lentelee toisessa kuopassa olevien soranajajien niskaan. Miehet uhkaavat köyttää lehtorin ja viedä hänet prännärille eli pienpolttajalle. He eivät ymmärrä urheilun merkitystä. Lehtori pakenee ensin juosten ja sitten pyörällään, miehet eivät pysy perässä. Pakinoitsija Siltavahti (Esko Viirret) kertoo Oulu-lehdessä 9.11.2008 julkaistussa pakinassa Jumalan juoksupoika, että lehtorin mallina on ollut oululainen uskonnon lehtori Georg A. Waenerberg (1865-1941), joka perusti Nuorten Ystävät ry:n ja jolla usein oli niin kiire, että hän juostessaan talutti pyöräänsä, kun ei kerinnyt hypätä satulaan. Laajuus 24 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 2.7.1946 Ilmestynyt Työväen Joululehdessä (1946) ja kokoelmassa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Joroisten musiikkipäivien käsiohjelma 2000
Joroinen
musiikki
musiikkijuhlat
musiikkiesitykset
Joroisten Musiikkiyhdistys ry
Tekijänoikeuden omistaa Joroisten Musiikkiyhdistys ry ©
Joroisten musiikkipäivien käsiohjelma 2001
Urakkakirkonkävijä. Aapeli Metsän sotaa. Käsikirjoitukset tammikuu 1946
pasifismi
kirkko
Digitoitu dokumentti on pienehkö, ruskehtavakantinen KK:n (Kulutusosuuskuntien Keskusliitto) ruutulehtiö, kannessa lukee "Aili Haanpää 1941." Sisältää kaksi novellia. Novellissa Urakkakirkonkävijä eletään vuoden 1865 jälkeisen kunnallishallinnon aikaa, joka oli kirkon kontrolloimaa. Mäen isäntä ja kunnallislautakunnan esimies ei halua huonoilla talvikelillä ajaa kirkkoon kuulemaan saarnastuolista välitettyjä ilmoituksia. Kylän isännät palkkaavat urakkapalkalla miehen menemään kirkkoon joka sunnuntai ja tuomaan ilmoitukset. Vanha rovasti ihmettelee kävijää, joka ei aiemmin ole kirkonpenkkiä painanut. Kun kevät tulee, mies lyö velvollisuutensa laimin eikä saakaan palkkaansa. Rovasti palaa vanhaan rauhaansa. Juttu perustuu sukutarinaan, jonka mukaan Haanpään isoisä, originelli isäntä ja valtiopäivämies Juho Haanpää oli palkannut tällaisen kirkonkävijän joka sunnuntaiksi Pulkkilan kirkkoon, koska hän itse asui Leskelässä. Laajuus 22 sivua. Kirjoitusaika ja -paikka 23.1.1946 Piippola Urakkakirkonkävijä on ilmestynyt teoksessa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellin Aapeli Metsän sotaa päähenkilö Aapeli Metsä ei tahdo lähteä jatkosotaan vetämään Hitlerin reslaa, vaan pakenee metsään välttääkseen palvelukseenastumismääräyksen. Metsä pitää kansaa tyhmänä sen uskoessa Saksan voittavan heikkona pidetyn Neuvostoliiton. Metsän veli järjestää ruokahuollon, mutta hän lopettaa yhteistyön, kun kylässä aletaan puhua Aapelin piileskelevän lähimetsässä. Aapeli lähtee tavoittamaan lähistöllä olevaa metsäkaartiyhteisöä. Tämä sodanvastainen ja käpykaartilaista ymmärtävästi kuvaava novelli julkaistiin ensimmäisen kerran kirjailijaryhmä Kiilan 40-luku-lehdessä. Haanpää oli Kiilan perustajajäsen vuodelta 1935-36. Teksti ei soveltunut Haanpään kumpaankaan sodanjälkeiseen novellikokoelmaan. Teoksissa novelli on sisällytetty osaan 6, ja vuodeksi ilmoitetaan 1945, mikä on luultavasti virhe, koska se lehtiössä seuraa välittömästi Urakkakirkonkävijää. Laajuus 40 sivua, teksti loppuu kesken repliikkiin: "Saisithan tuota antaa tietää itsestäsi". Kirjoituspaikkaa ja -aikaa ei ole mainittu, koska teksti päättyy lehtiön loppuessa kesken. Aapeli Metsän sotaa on ilmestynyt ensimmäisen kerran 40-luku-lehdessä (3/1946), sen jälkeen teoksessa Teokset 1 (Otava 1956), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Joroisten musiikkipäivien käsiohjelma 2002
Joroisten musiikkipäivien käsiohjelma 2003
Joroisten musiikkipäivien käsiohjelma 2004
Tuhkasta nousee elämä - kuvia Rantasalmen kirkosta 2
Rantasalmi
kirkkorakennukset
paikallishistoria
rakennukset
Kuvia Rantasalmen kirkosta ennen tulipaloa ja jälleenrakennuksen ajalta. Rantasalmen kirkko syttyi tuleen salamaniskusta 27.6.1984. Uutta kirkkoa alettiin rakentaa 1986. Uusi kirkko vihittiin käyttöön tammikuussa 1989. Kokoelmassa olevat kuvat ovat olleet esillä Rantasalmen kirjastossa "Tuhkasta nousee elämä" nimisessä näyttelyssä 2014. Näyttelyn jälkeen valokuvaaja Kaija Pulkkinen lahjoitti kuvat Toenperän kirjastolle.
Pulkkinen, Kaija
Kuvien käyttöoikeuden omistaa Toenperän kirjasto
Tuhkasta nousee elämä - kuvia Rantasalmen kirkosta 3
Tuhkasta nousee elämä - kuvia Rantasalmen kirkosta 4
Kiinalaiset jutut. Osa käsikirjoituksesta vuosilta 1953-1954 Nuotta. Sodan siunaus. Käsikirjoitukset vuosilta 1953-1954
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen kellanruskeakantinen lehtiö merkkiä PK n:o 27, joka sisältää osan Kiinan matkan matkakertomuksesta ja kaksi novellikäsikirjoitusta. Teksti on kirjoitettu kosmoskynällä. Kannen kääntöpuolella allekkain numeroita, rahalaskelmia, vasemman otsikkona T, oikean V (tulot, velat), edellistä yht. 5475, oikealla 3225 (markkaa). Kiinalaiset jutut kertoo suomalaisen kulttuurivaltuuskunnan kolmikuukautisesta Kiinan vierailusta keväällä 1953. Dokumentissa on kolme lukua tulevasta teoksesta: Kiinalaisesta oopperasta, Talonpoika ja Kävelyä. Yhdeksännen sivun lopussa on Haanpään tulkin ja päällystakin, Kou Chuen -neitosen maineikas lisänimi opastettavalleen: -Hyvä, Mr. Kampei... Johtuu kiinankielisestä ryyppykehotuksesta (vrt. Suomessa Pohjanmaan kautta). Kiinalaisten isäntien nostaessa Kampein Haanpää ainoana delegaatiosta otti sen kirjaimellisesti ja johdonmukaisesti aina, jopa niin että Matti Kurjensaaren mukaan Pekingissä isännät turhaan yrittivät juottaa hänet pöydän alle. Seuraavalla sivulla sivun verran Kurjensaarelta saatuja tietoja mm. Kiinan terveysliikkeen saavutuksista, esim. tapettu viisi miljoonaa kärpästä, 130 miljoonaa rottaa, 39 miljardia moskiittoa. Sen jälkeen päiväysluettelo: "Kävelyä" 26.V Kantoni; "Silkkimatokoulu" 18.V.; "Sotaherra" ja "Onnellinen vesi" 20. V. [V: toukokuu]. Kiinalaisesta oopperasta Laajuus yhdeksän sivua Kirjoitusaika 28.9.1953 Talonpoika Laajuus 36 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 6.3., 28.4., 10.5., 26.5., 29.5., 31.5. ja 4.6.1954 Kävelyä Laajuus yhdeksän ja kahdeksan sivua, viimeisellä sivulla vain neljä riviä; ei päiväystä, pitkin matkaa muutamien rivien ylipyyhkimistä. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 9.3.1954 Kiinalaiset jutut on ilmestynyt vuonna 1954 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novelli Nuotta kertoo nuoresta Iisakista ja hänen veljestään, jotka joutuvat isänsä pakottamina yökaudet soutamaan ja vetämään nuottaa järvellä. Vartuttuaan Iisakki lähtee maailmalle, eikä halua enää palata. Tarina käsittelee lapsityövoiman väärinkäyttöä. Koska Haanpää kirjoitti samana vuonna Iisakki Vähäpuheisen, tätä novellia voi pitää Iisakin lapsuuden kuvauksena. Laajuus kuusi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 2.12.1953 Nuotta on julkaistu ensimmäisen kerran kanadansuomalaisessa kirjallisessa viikkolehdessä Liekki (Ontario 3.4.1954). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novelli Sodan siunaus kertoo Artturi Paksupohjasta, joka ajelee ympäri maaseutua ostellen metsää ja kokonaisia tiloja pannakseen ne nurin. Paksupohja yrittää hyötyä Korean sodan aiheuttamasta noususuhdanteesta, erityisesti puutavaran kysynnän kasvusta. Paksupohja ajaa humalassa autonsa romuksi junan kylkeen, mutta selviää itse lähes naarmuitta. Novelli on luku romaaniluonnoksesta Puut. Laajuus neljätoista sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 18.1.1954 Sodan siunaus sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Novellien luonnoksia elokuu 1950 Apuraha-anomus elokuu 1950
alkoholismi
riippuvuus
Digitoitu dokumentti sisältää neljä novellia ja apuraha-anomuksen. Teksti on kirjoitettu sinikynällä kapeaan sini- ja punapystyviivoitettuun kirjanpitovihkoon, joka on nurkasta kastunut ja kuivuessaan muuttunut ruskeaksi. Sivulta 31 alkaen vaihtuu hiukan leveämpään samantapaiseen kirjanpitolehtiöön. Koska Aili Haanpää oli Piippolan osuuskassan hoitaja, aviomies sai kirjanpitolehtiöitä kirjoitusmateriaalikseen. Neljännen novellin 7. sivulla lyijykynä vaihtunut kosmoskynäksi. Novellissa Pitkä matka Erkki Komu lähtee tietöihin Lappiin mittausmestarin apulaiseksi, mutta mestari ratkeaakin ryyppäämään päiväkausiksi. Sahtitorpassa juhlat jatkuvat ja Erkkikin pääsee viinan makuun. Kesken kaiken vanha mies löytyy kuolleena nurkasta, mutta juomingit jatkuvat silti. Lopulta miehet suuntaavat takaisin ja mestari vaatii kyytiä pyytäneeltä tytöltä seksuaalista kanssakäymistä vastineeksi. Erkki tarkkailee tytön ja mestarin puuhia ja oppii elämän karuja lainalaisuuksia. Laajuus 34 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.8.1950 Novelli Pitkä matka on ilmestynyt kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellin Veikkaaja päähenkilö on Ville Veneheitto, joka on veikkauskuumeen uhri. Hän ei lannistu, vaikka onni menee aina hiukan ohitse. Työkaveri seuraa tätä maniaa ironisen huvittuneesti. Laajuus kymmenen sivua Kirjoituspaikka ja -aika Pessari 17.8.1950 Veikkaaja on ilmestynyt ensimmäisen kerran Työväen Joululehdessä vuonna 1950, sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Syöntiä ja muisteluita isäntä Jussi Pihka pitää perheensä ja palvelusväkensä otteessaan aterioiden aikana, itse ahmien ja puhuen taukoamatta. Isäntä myös huvittelee naapurinsa, Aatami Puun, hajamielisyyden kustannuksella. Nuori renkipoika nolaa isäntänsä jätettyään pöydälle korjaamansa kengän vanhan kantalapun, josta isäntä toistuvasti haukkaa syytellen asian paljastuttua talon naisväkeä. Kukaan ei uskalla nauraa vitsille, tosin isäntä itse hiljenee samalla. Laajuus kaksitoista sivua Kirjoituspaikka ja -aika Pessari 20.8.1950 Syöntiä ja muisteluita sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Pullojänis on tarina Tikasta, joka kehuskelee metsästystaidoillaan. Tikan kaksi kaveria haluavat nolata tämän. He jättävät polun varteen jäniksen, jonka mahan sisään on ommeltu viinapullo. Tikka ampuu jäniksen ja hänen suolistaessaan sitä puukko karahtaa pullon kylkeen. Kaverit sieppaavat pullon ottaen siitä ryypyn, mutta Tikka ei vasten tapojaan ota. Kavereilla on nyt aina keino hiljentää Tikka muistuttamalla häntä Suomen jahtihistorian ainutlaatuisesta jäniksestä. Laajuus kolmetoista sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 29.8.1950 Pullojänis on ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa TUL joulu vuonna 1950. Se sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Vihkon lopussa oleva apuraha-anomuksen luonnos on päivätty 21.8.1950.
Novelleja. Käsikirjoituksia vuosilta 1945-1946
pula-ajat
siirtolaisuus
metsätyö
Digitoitu dokumentti on Rafael Haarlan ruutulehtiö "R.H. No. 103", jossa on sininen yläreunus, sen päällä pala teippiä. Sisältää kuusi novellia. Novelli Vaari muistelee on kertomus pula-ajasta ja aikakausien muuttumisesta. Vaari muistelee omia kokemuksiaan pula-ajoista, miten hän yritti kaupata vihanneksia ravintolaan, mutta tuotteiden hintojen romahduttua ja ylitarjonnan takia ne eivät kelvanneet edes ilmaiseksi. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.5.1945 (Kirjekuoressa on väärä päiväys 4.VIII -45) Vaari muistelee on ilmestynyt ensimmäisen kerran Kansan kuvalehdessä (21/1945), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Komentajan sotataito kertoo komentajasta, joka rakennuttaa uljasta paraatikorsua Karjalassa, mutta työ menee hukkaan, kun tulee vetäytymisen aika. Novellia ei ole otsikoitu. Laajuus 20 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 5.5.1945 Komentajan sotataito on ilmestynyt julkaisussa 40-luku (5/1945). (Kirjekuoressa on merkintä, että novelli olisi julkaistu Kootuissa teoksissa, mutta tieto ei pidä paikkaansa) Kassun kessukaupoissa Kassun tupakkasato menee hallan takia pilalle. Kauppahenkinen Eetu ostaa jäätyneet lehdet ja myy ne kauppiaalle. Näin Kassu joutuu lopulta ostamaan kiskurihintaan omat tupakkansa takaisin. Novellia ei ole otsikoitu. Laajuus 17 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 16.5.1945 Kassun kessukaupat on ilmestynyt julkaisussa Työnjuhla (1945), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Vuosisadan ottelu on novelli Pankka-ukon viimeisistä vaiheista siirtolaisena Amerikassa, 90-vuotiaana patriarkkana. Otsikoksi merkitty "Vuosisadan ottelu (juttu jatkuu)". Laajuus 7 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.4.1946 Vuosisadan ottelu sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Viimeinen puu kertoo Juho Pernusta, joka tajuaa tulleensa 50-vuotiaana metsätyöntekijänä tiensä päähän. Valtavat puumäärät ovat kuin läpileikkaus hänen elämästään. Hän on kaatanut monta puuta, myös hänen neljä poikaansa ovat kaatuneet sodassa. Työ on ollut raskasta, mutta puut ovat olleet myös ystäviä tietyllä tavalla, antaneet edes jonkinlaisen elannon. Yksin mökissään Pernu tuntee suurta olemassaolon yksinäisyyttä. Laajuus 24 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 16.4.1946 Viimeinen puu on ilmestynyt julkaisussa Työnjuhla (1946), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Omalla haudallaan on tarina Matti Leväisestä, joka ottaa kaatuneen työvelvollisen identiteetin saatuaan tämän paperit ja asusteet. Kaatunut vihollinen taasen puetaan Matin univormuun ja haudataan suomalaiseen sankarihautaan. Tämä on Haanpään tuotannon suurimpia provokaatioita: venäläisen sotilaan ruumis suomalaisessa sankarihaudassa. Novelli käsittelee ennen kaikkea identiteetin ongelmaa. Muistivihkoon novellin nimen on kirjoittanut ilmeisesti Esko Viirret, nimen jälkeen on merkitty sulkeissa (E V). Laajuus 45 sivua. Tekstissä ei ole päiväystä, koska se katkeaa kesken lehtiön loppuessa. Omalla haudallaan on ilmestynyt julkaisussa Suomen kirjallisuuden vuosikirja 1946, sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijäoikeuksien omistajalta.
Hota-Leenan poika. Käsikirjoitus vuodelta 1929 1/2
parantajat
ruumiillinen työ
maaseutuväestö
sosiaalinen muutos
elämäkertaromaanit
Digitoitu dokumentti sisältää romaanin Hota-Leenan poika käsikirjoituksen sivut 1-155. Teksti on kirjoitettu käsin kapeille ruutuvihkon puolitetuille lehdille. Sen otsikko on "Seitsemänkymmentä vuotta, muutaman miehen onni, elämä ja sen tapahtumat, kertoi ja kuvitteli: Pentti Haanpää". Hota-Leenan poika kuvaa maaseudun elinkeinomurrosta, jossa koneelliset työmenetelmät alkavat korvata perinteisiä elinkeinoja. Täman murroksen keskellä sinnittelee Taneli Hotakka ja hänen vaimonsa Kaisa. Teoksessa esiintyy myös Syinmaan tietäjä, joka pohjautuu tosielämän esikuvaan, Juho Luomajokeen. Teos nostaa keskiöön ajatuksen ruumiillisen työn luonteesta ja sen sankarillisuudesta. Laajuus 157 sivua Kirjoituspaikka Piippola, kirjoitusajankohta ei tiedossa Romaani on ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1929 (Kansanvalta). Sisältyy teokseen Kootut teokset 2 (Otava 1989).
Kirjeluonnos Iisakki Vähäpuheinen. Osa käsikirjoituksesta elo-syyskuu 1953
pontikka
tietäjät
uhkapelit
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen ruutulehtiö, joka sisältää kirjeluonnoksen ja neljä novellia. Kirjeluonnnos kirjailija Juhani Konkalle koskien juttujen kääntämistä venäjäksi. Laajuus kaksi sivua Kirjoituspaikasta ja -ajasta ei ole mainintaa. Novellissa Hallantorjuntatykki Iisakki Vähäpuheinen vierailee maatalousnäyttelyssä. Hallantorjuntatykin lasipullon särkyessä happo syö ukon vaatteet pilalle. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 20.8.1953 Novellissa Veikkaus Haanpää on yhden päähenkilön ympärille rakennettuun juttukokoelmaan hyödyntänyt aiemmin Työväen joululehdessä vuonna 1950 julkaistua novelliaan Veikkaaja. Tässä versiossa intohimoinen veikkaaja on päähenkilön ottopoika Vävy ja ironinen tarkkailija on Iisakki. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 31.8.1953 Novellissa Nuotiolla Iisakki kertoo tarinoita. Lestadiolaisuuteen kääntynyt mies pyytää Iisakilta syntejä anteeksi ja tämä antaakin anteeksi muut synnit paitsi sen, että mies on aikoinaan sammuttanut nuotion pontikankeittopaikalla niin, että sitä oli hankala taas saada palamaan. Toisessa tarinassa Iisakki vierailee helvetissä, mutta palaa maan päälle huomattuaan, ettei saanut juoda viinaa tahi vietellä neitosia. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 1.9.1953 Muistomerkki on jälleen tarina Iisakista, joka ottaa lapsettoman pariskunnan hoteisiinsa, mutta pettyy vävyn vain laiskotellessa. Oikeus mitätöi luovutuspaperit ja tämän kunniaksi Iisakki rakentaa oman vapaudenpatsaan niin, että polttaa lipputangon ja nostaa sen tynkään vävyn maihinnousukengät ja hatun. Novellissa esitelty Iisakin vapaudenpatsas perustuu todellisuuteen sikäli, että hahmon malli, pyhäntäläinen pienviljelijä Isaak Tabell todella rakensi tällaisen muistomerkin vapauduttuaan hankalasta ottopojastaan. Samalla ironisoidaan sotien jälkeen yleistä muistomerkkimaniaa. Sankaripatsaita ja muita kaatuneiden muistomerkkejä pystytettiin joka pitäjän hautausmaalle. Novellin lopussa on episodi Iisakin oleskelusta tietäjän talossa. Siinä Haanpää on soveltanut juttuja Hätämaan tietäjästä, Leskelänkylän toisesta merkkimiehestä Juho Luomajoesta (1843-1914). Tästä hahmosta kirjoittivat sekä isoisä Juho Haanpää, isä Mikko Haanpää että Pentti. Iisakki-jutun ohella hätämaalainen esiintyy romaanissa Hota-Leenan poika (1929) ja novellikokoelman Atomintutkija ja muita juttuja (1950) kertomuksessa Hätämaasta. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikasta ja -ajasta ei ole mainintaa. Kaikki novellit ilmestyivät kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Matti. Käsikirjoitus helmikuu 1951 Korpelaisen päiväkirjaa toukokuu 1951
Digitoitu dokumentti koostuu tilinpitovihkon sivuista, joissa on siniset ja punaiset pystyraidat. Sisältää novellin Matti sekä Korpelaisen päiväkirjaa. Novellin Matti päähenkilö Matti Pikkula on lievästi kehitysvammainen. Hän tekee räsynukkeja ja leikkii niillä. Matti lähtee Kivelään, jossa on paljon tyttöjä. Tytöt ihailevat nukkea, mutta Matti on saanut uuden idean nähtyään kerjäläisen: hänkin tahtoo alkaa sellaiseksi. Niinpä Matti vaeltaa pakkasella talosta taloon saaden ruokaa ja yösijan. Kotona Matin äiti kuitenkin kurittaa tätä, koska kerjääminen on häpeällistä. Matin kerjäämä saalis kyllä kelpaa. Matti muistaa uskovaisen Aliinan sanoneen, että lapsen on hyvä kuolla, koska synnittömänä pääsee taivaaseen. Matti haluaa taivaaseen ja rojahtaa lattialle pelästyttäen äitinsä. Kun tämä huomaa, että Matti onkin elossa, Matti saa uuden kurituksen. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 10.2.1951 Novelli Matti sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Päiväkirjamerkintöjä Korpelaisesta. Tekstistä puuttuu vuosiluku, mutta todennäköisesti on kyse vuodesta 1951, koska teksti seuraa välittömästi novellia Matti. Laajuus neljä sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 2.-15.5.
Nykyaikaa. Osa käsikirjoituksesta huhti-lokakuu 1942
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen kellanruskeakantinen ruutulehtiö. Se sisältää novellikäsikirjoituksia sekä luonnoksia novelleiksi. Kirjeet on kertomus vääpeli Sohjusta, joka on kirjeenvaihdossa Kirje-Kaarinan kanssa. Sohju epäilee, että hän taitaa olla vain yksi monista kirjekumppaneista. Sohju lähtee lomalle. Kotona käytyään ja nähtyään sairastelevan vaimon ja tuskastuttavat lapset, hän suuntaa kaupunkiin. Kaarina yhyttää Sohjun asemalla ja vie tämän kotiinsa, jossa on myös vanha palvelijatar. Vanhus pyytää Sohjua, ettei tämä kajoaisi Kaarinaan, Suur-Suomen tyttöön. Sohju viettää yön hotellissa ja tuntee eksistentiaalista yksinäisyyttä: sosiaaliset siteet ovat liian vahvat uusille romanttisille avauksille. Monen miehen kanssa kirjeenvaihtoa harrastavan naisen motiivi esiintyy täyteläisempänä Yhdeksän miehen saappaiden (1945) Kirje-Katariinassa; tämä Kaarina on vaatimaton alkujuttu. Laajuus 16 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 22.7.1942 Luonnoksia novelleihin Makuusäkki ja Sotavankileiri. Näistä jälkimmäistä ei sisällytetty Nykyaikaa-kokoelmaan. Laajuus neljä sivua Kirjoitusaika 17.8.1942 Novellissa Makuusäkki sotamies Rimpi ampuu korsun ulkopuolella teeren, mutta nähtyään samalla hirvisonnin, rupeaa jäljestämään sitä. Ammuttuaan hirven Rimpi kääriytyy pakkasessa nylkemäänsä taljaan ja aamulla huomaa olevansa vankina kutistuneen taljan sisällä. Rimpi leikkaa itsensä vapaaksi puukolla, ottaa mukaansa ison kuorman hirvenlihaa ja hiihtelee takaisin. Paavo Haavikko on käyttänyt Rauta-ajassa (1982) Lemmingin hirvenhiihdon episodissa samaa hirvennahan sisään puristuvan miehen motiivia. Laajuus 23 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 31.8.1942 Makuusäkki on ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1942 julkaisussa Työväen Joululehti. Novellissa Tuokioita kaksi sotilasta, isäntä ja hänen entinen renkinsä, kohtaavat Karjalan korvessa. Isännällä on nälkä, mutta rengillä on vain ammuksia. Renki kuitenkin antaa isännälle kuolleelta venäläiseltä otettua tupakkaa. Myöhemmin tykistökeskitys keskeyttää rengin pokeripelin ja tämä hakee turvaa poterosta. Rengin päälle tupsahtaa samainen isäntä, joka itse asiassa on poteron kaivanutkin, eikä hunsvottimainen renki. Nimimotiivin mukaisesti tuokio jää molempien mieleen. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 10.10.1942 Tuokioita on ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa Aseveli (nro 51-52/1942). Korpimailla on kertomus emäntä Anna Teerivaarasta, joka odottaa miestään Tuomasta savotoilta kotiin jouluksi. Mies tulee tytär mukanaan, eletään vuoden 1938 vaatimatonta jouluidylliä. Seuraavana vuonna, talvisodan alussa, heidät evakuoidaan sodan tieltä. Rauhan tultua perhe huomaa, että heidän nautansa on jätetty nääntymään. Onneksi saadaan uusi lehmä vasikoineen, mutta kun mökin viereen tehdään huoltotie jatkosodan joukoille, Anna tuntee korpi-idyllin tuhoutuneen. Mies ja tytär kokevat sen nykyajan tulemisena. Laajuus 22 sivua Novellissa ei ole päiväystä, koska se katkeaa kesken lyhyeen kappaleeseen: "Ja se oli"! Korpimailla on ilmestynyt ensimäisen kerran vuonna 1942 vuotuisjulkaisussa Työläisnuorison Joululehti. Kaikki novellit ovat ilmestyneet teoksessa Nykyaikaa (Otava 1942), ja ne sisältyvät teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Päiväkirjaa elokuu 1944 Seitsemän miehen saappaat. Osa käsikirjoituksesta elokuu 1944 Kirje. Elokuu 1944
rangaistukset
kirjeenvaihto
Digitoitu dokumentti on keskikokoinen ruutulehtiö, jossa on vaalean turkoosit kannet. Dokumentti sisältää otteen Haanpään sota-ajan päiväkirjasta, episodin Matti Nokkasen joulusta romaanissa Yhdeksän miehen saappaat sekä Haanpään ja Ragna Ljungdellin kirjeenvaihtoa. Haanpää sai häätalossa kuokkavieraana humalassa käydystä tappelusta 10 vuorokautta yksinkertaista arestia, jonka hän suoritti yksikön putkassa, hirsimökissä Räisälän pitäjässä Karjalan Kannaksella elokuussa 1944. Pian tämän jälkeen hänet kotiutettiin. Laajuus 23 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Räisälässä 17-26.8.1944. Viimeinen merkintä kenttähevossairaalassa "S:la". Julkaistu teoksessa Kirjeitä kahdesta sodasta (Otava 1977). Matti Nokkanen on palaamassa toipumislomalta jouluaattona takaisin sotaan, komennettuna uuteen yksikköön. Rautatieasemalla Matti tapaa entisen tyttöystävänsä Kaija Holmin ja ihastuu taas tämän hymykuoppiin. Into hieman lopahtaa kun Matti saa tietää Kaijan olevan lotta. Kaksikko suuntaa Kaijan asunnolle ja he viettävät yön yhdessä. Matti järkyttyy kuullessaan, että Kaija onkin naimisissa. Aviomies, vänrikki, saapuu yllättäen paikalle saatuaan joululoman. Piilotellessaan vuokraemännän puolella Matti joutuu kuulemaan sukupuoliaktin äänet, saman jonka hän itsekin koki aikaisemmin. Matti tuntee menettäneensä jotain arvokasta, lopullisesti nuoruutensa. Ikkunasta jouluyön tähti vilkuttelee kuin vänrikin tähti... Laajuus 20 sivua Kirjoitusaika 23.8.1944 Ilmestynyt teoksessa Yhdeksän miehen saappaat (Otava 1945), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Ragna Ljungdell oli ruotsalainen vasemmistolainen kirjailija, joka tahtoi Haanpäältä uutta käännettävää ja julkaistavaa. Ljungdell oleskeli tuohon aikaan Helsingissä, Kulosaaressa Huvila Stolzessa Parlandien vieraana. Parlandin veljekset Oscar ja Ralf olivat molemmat sodanvastustajia ja liittyivät lyhyeksi aikaa kirjailijaryhmä Kiilaan. Haanpää lähetti yhden jutun Yhdeksän miehen saappaat -teoksesta. Laajuus kaksi sivua Kirjoitettu 27.8.1944 Julkaistu teoksessa Kirjeitä kahdesta sodasta (Otava 1977).
Päiväkirjaa heinäkuu 1955 Puut. Osa käsikirjoituksesta heinä-syyskuu 1955
vankeus
rauhanliikkeet
ratsastajapatsaat
Digitoitu dokumentti sisältää Haanpään päiväkirjamerkintöjä Helsingin matkan ajalta sekä lukuja romaaniluonnoksesta Puut. Dokumentti on tallennettu kahteen keskikokoiseen ruskehtavakantiseen Kariston lehtiöön. Takakannessa merkintä: "Pentti Haanpään Piippola (kautta Aili Haanpää)". Päiväkirjamerkinnät ovat vuodelta 1955, jolloin Helsingissä pidettiin kansainvälinen rauhankongressi. Haanpää oli Kiinan matkan osanottajana kutsuttu mukaan Suomen valtuuskuntaan. Haanpää tapasi muun muassa Arvo Turtiaisen, Väinö Tigerin ja Jaan Kiivitin (Viron luterilainen arkkipiispa); Geneven hengessä myös uskonnolliset johtajat oli otettu mukaan rauhantyökongresseihin. Laajuus 3 sivua Kirjoitusaika 28.7.1955 Romaaniluonnoksessa Aatu Tervassavu menee puoleksi vuodeksi linnaan Matti Korpelaisen puolesta, joka on Aatun vanhempien menettämän talon uusi isäntä. Saatuaan tästä korvausrahat, Aatu häviää ne saman tien korttipelissä. Laajuus 30 sivua Kirjoitusaika 28.7.1955 Julkaistu nimellä Aatu Tervassavu pyyhkii syntejä teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Aatu Tervassavu viedään nostomiehenä sotaan Vienan korpeen. Sodan jälkeen Aatu jatkaa metsätöitä Kairanmaassa. Tauolla pitäjän lukkari tulee keräämään rahaa Mannerheimin ratsastajapatsaaseen, mutta Aatun mielestä marsalkka on hävinnyt kaikki sotansa sekä Venäjän palveluksessa että Suomen armeijan ylipäällikkönä; sisälllissodan oikeita voittajia olivat saksalaiset. Laajuus 13 + 7 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 1.8.1955 Julkaistu nimellä Aatu Tervassavu ja sota teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Ensimmäisen vihkon lopussa on kolme sivua "Lisäyksiä". Viimeisellä laskelmia viinasta, taloudesta ja Suomi-Kiina-seurasta. Ilmeisesti seuran sihteeri Aune Laurikainen, Haanpään rakastettu, maksoi matkasta rauhankongressiin tai oli lainannut rahat siihen ja Haanpää maksoi takaisin. Toisessa vihkossa on kuvaus siitä, kuinka Artturi Paksupohja yrittää ostaa Ukko Puulta metsäpalasta. Ukko vain muistelee sisällisotaa, jossa hänen vaimonsa ammuttiin oikeuden päätöksellä 2-1. Ukko itse pääsi kovana työmiehenä elinkautisella ja muistelee yhä punakaartia ja utopioi paremmasta hallituksesta. Teksti on romaaniluonnoksen viimeinen luku, osittain keskeneräinen ja samalla viimeinen Haanpään sanataiteellinen teksti. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 1.9.1955 Julkaistu nimellä Ukko Puu teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Viimeisen sivun alle on liimattu lappunen: "Luulisin tätä sivua Pentin viimeiseksi, mutta sieltähän asia selviää. AH".
Muistiinmerkintöjä ja luonnoksia vuosilta 1938-1939 Matkapäiväkirjoja vuodelta 1939
Digitoitu dokumentti sisältää Haanpään sekalaisia muistiinpanoja, Helsingin matkapäiväkirjan sekä yhteenvedon Raahen matkasta. Tekstit on kirjoitettu pieneen ruutuvihkoon. Osa teksteistä on julkaistu teoksessa Muistiinmerkintöjä vuosilta 1925-1939 (Otava 1976). Kunta ja seurakunta ja kymmenen muuta aihelmaa tuleviin juttuihin. Laajuus neljä sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 17.2.1938. Novelliluonnos Pula-aikaa. Laajuus kaksi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 24.5.1938 Matkapäiväkirjaa Helsingin ja Oulun matkoista, välissä 14.1. kirjoitettu luonnos jutuksi Puheliaisuus. Laajuus 34 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Helsinki 11.1.-19.1.1939, Oulu 20.1. ja 22.1.1939 Luonnos jutuksi Maaltapako on vedetty yli (eli siis kirjoitettu), sen jälkeen on joitakin rivejä uudesta aiheesta ja sen jälkeen luonnos jutusta nimellä Tuossa se nyt on!, joka on yliviivattu. Laajuus 2 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 19.3.1939 Aallon pohjasta on itseripitystä juoppouden ja kortinpeluun takia ja päätös ryhdistäytyä. Laajuus kuusi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 30.3.1939 Erilaisia numeroituja aiheita novelleiksi: XVII Sanomalehtiuutinen, XVIII Selkäsauna, XIX Juoppous (Joyce-mukaelma), XX Karjalan retkeltä ja XXI Pienviljelijä. Laajuus neljä sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 4.4.1939 Vanhasta virsikirjasta, jossa on kopioita virrensäkeistä. Laajuus kaksi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 21.4.1939 Päiväkirjamerkintä Matkan jälkeen kertoo viinanhakumatkasta Raaheen. Laajuus neljä sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 6.8.1939 Sananlaskuja Laajuus kahdeksan sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 6.8.1939 Katkelmia Kantelettaresta Laajuus viisi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 22.8.1939 Viimeisellä aikeamalla numero- ja kirjainsymboleita liittyen shakkitehtäviin. Repeilleillä ja kastuneilla irtosivuilla vielä Kanteletar-sitaatteja.
Juoppous. Osa käsikirjoituksesta toukokuu 1939
vieraantuminen
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu lyijykynällä pienille liuskoille, viimeinen liuska on revitty kapeasta ruutulehtiöstä. Viimeisellä sivulla on shakkitehtävä. Vihkossa teksti alkaa kesken, suunnilleen novellin puolivälistä sanoilla: "Viimein varusmestari palasi". Varusmestari tuo alokkaan, joka haluaa esikuntakirjuriksi; Puksu ja Närhi juovat alokkaan kaksi viinapulloa. Puksu panttaa vihkisormuksensa Närhelle ja lähtee näillä rahoilla kapakkaan ja tarjoaa rommitoteja kavereilleen. Myöhemmin kersantti Puksu tapaa sirkuksen voimamiehen, jolle häviää nöyryyttävästi alasimen nostossa. Lopulta pureksiessaan kotona laiskasti ruokaansa Puksu keksii aforismin: Jumalan myllyt jauhavat hitaasti. Juoppous on itsenäinen mukaelma James Joycen novellista Counterparts kokoelmasta Dubliners (1914). Kirjallisen "varkauden" huomasi ruotsalaiskriitikko Tomas Oliv vuonna 1960. Laajuus 32 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 23.5.1939 Novelli on ilmestynyt kokoelmassa Ihmiselon karvas ihanuus (Gummerus 1939), julkaistu teoksessa Kootut teokset 5 (Otava 1989).
Novelliaiheita vuosilta 1951-1953 Muistiinmerkintöjä vuosilta 1951-1953
shakki
kirjanpito
Digitoitu dokumentti koostuu kahdesta pienestä ruskeakantisesta ruutulehtiöstä, joihin on kirjoitettu lyijy-, sini- ja punakynillä, sekä kahdesta irtoliuskasta, joissa on todennäköisesti Esko Viirretin kirjoittama aiheluettelo. Lehtiöissä on hyvin sekalaista aineistoa. Ensimmäisen lehtiön alussa on lyhyitä kuvauksia novellien aiheista. Otsikoissa on roomalaiset numerot. Kaikista otsikoista ei saa selvää. Otsikoita ovat mm. I. Miten se piki kiehuu? II. Sahtitorppa, tekstin päälle on kirjoitettu poikittain "Pitkä matka". III. Nätti-Jussi ja hänen juttunsa, tekstin päälle on kirjoitettu poikittain sinikynällä "Iisakki Vähäpuheinen saarnamiestä kyytissä". VIII. Ojalan Iikan helvetti tarina IX. Arvossapidetty mies kylässä X. Nuori mies ja nuoren miehen vaimo, joka elättelee tätä Laajuus kahdeksan sivua Lisää novelliaiheita ja yksittäisiä repliikkejä ja sanontoja otsikolla "Sanoja". Useiden sivujen päälle on kirjoitettu novellien nimiä. Laajuus seitsemän sivua Kirjoitusaika 2.4., 25.5., 18.6.1951 Muistelu Kinnusen kohtaloita Laajuus yksi sivu Kirjoitusaika 22.1.1952 Luonnos novelliin Iisakki Puhemiehenä. Jatkuu otsikolla Hirvipoliiseja, tekstin päälle kirjoitettu "Hirviasioissa". Laajuus 6 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 27.8.1952 Luonnokset Eetusta, joka turmelee sotilaspassinsa sekä sydänmaalaisesta Marja Yppäristä, joka kauhistuu sisävessaa uudessa ja hienossa kaupunkitalossa. Laajuus kolme sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 12.11.1952 Luonnos juttuun Tarkastajana Laajuus 3 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 18.11.1952 Otsikoimaton tekstinpätkä, jonka päälle kirjotettu poikittain Hallantorjuntatykki. Laajuus yksi sivu Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 3.2.1953 Sanontoja ja sananparsia Laajuus kolme sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 24.9.1953 Marja-Yrjön repliikkejä Laajuus kaksi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 2.11.1953 Toisessa lehtiössä on sekalaisia muistiinpanoja mm. viina- ja talouskirjanpitoa, perunapellon mittausta, talouden puutelista, Korpelaisen mitat ja varusteluettelo. Lehtiön lopussa on merkintöjä kirjeshakkipeleistä mm. E. G. Ansellin, Rune Carssonin ja Aran Thalmayn kanssa. Laajuus 17 sivua Kirjoitusaika 30.7.-2.8.1952
Novelliaiheita vuodelta 1947 Muistiinmerkintöjä ja sitaatteja vuosilta 1945-1946
sitaatit
aiheet
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu kahdelle kellertävän ruskeakantiselle ruutulehtiölle. Ensimmäisen lehtiön kannen kääntöpuolella merkintä: "82,904 elok. tilillä". Takakannessa "Parcel book Hung photo" (luultavasti Kiinan matkalta) sekä yhteenlaskuja. Ensimmäinen vihko Otsikolla Aiheita ja ajatuksia on aihelmia juttuihin Rukous, Kuoleva mies, jossa mies tunnustaa persoutensa viinaan ja Pulverin-syöjä muori sydänmaalla. Näiden jälkeen vihkossa on arvoituksia jostakin arvoituskirjasta. Laajuus kymmenen sivua Kirjoitusaika 18.2.1947 Toinen vihko Sekalaisia muistiinpanoja mm. J. F. Cajanin teoksesta Suomen historia sekä sitaatteja Aarne Anttilan Lönnrot-elämäkerrasta. Cajan-sitaatteja on vihkossa myöhemmin lisää. Laajuus kymmenen sivua Kirjoitusaika 31.10.1945 Sitaatteja Rabindranath Tagorelta, Romain Rollandin suurromaanista Jean Christophe, Charles Readen romaanista Luostari ja kotiliesi, Émile Zolan romaanista Naisten aarreaitta, Leo Tolstoin romaanista Anna Karenina, Kaarle Krohnin teoksesta Muinaisrunoja, Knut Hamsunin romaanista Maankiertäjä, Blaise Pascalin mietekirjasta, Ralph Waldo Emersonilta, Maksim Gorkilta ja Jussi Tenkun teoksesta Alaston ihminen murrosajan kuvastimessa. Laajuus 15 sivua Kirjoitusaika 1.11.-12.12.1945, 6.2. ja 22.6.1946 Lehtiön lopussa on lista numeroita sarakkeissa.
Pätsi, kämppien taiteilija. Käsikirjoitus heinäkuu 1949 Jauhot. Osa käsikirjoituksesta heinäkuu 1949
taiteilijat
kirkkokritiikki
ruumiinkieli
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu kahta eri kokoa oleville viivoitetuille, irti revityille lehtiöpapereille. Dokumentti sisältää novellin Pätsistä sekä katkelman romaanista Jauhot. Pätsi kiertää tukkikämpillä esittäen ruokapalkalla naamaliikkeitä, omaa taiteen korvikettaan. Kun Pätsi syö toisen miehen muonarepun tyhjäksi, hänet määrätään rangaistukseksi näyttämään naamaliikkeitä epäsuositulle työnjohtajalle joka ajaa lopulta Pätsin pieksäen ulos. Pätsi häipyy toiselle työmaalle ja oppii että ihmisen elämä on narrinpeliä. Juttu perustuu todelliseen henkilöön, posiolaiseen viihdyttäjään Naamaliike-Pätsiin. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka- ja aika Piippola 10.7.1949 Sisältyy novellikokoelmaan Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), julkaistu myös teoksessa Kootut teokset 7 (Otava 1989). Jauhot-romaanissa Rämeen Mari on tuonut esikoisensa kirkolle kastettavaksi, mutta ahne kirkkoherra Borgh käännyttää hänet, koska Marilta puuttuu kasterahoista 80 penniä. Mari hiihtää takaisin 40 kilometriä mökilleen. Jaako Kortteinen ja Juhani Lunki kohtaavat ja päättävät ryhtyä keittämään pontikkaa kruununjauhoista. Katkelma päättyy miesten maistaessa tuoretta pontikkaa. Laajuus 10 + 13 sivua (katkeaa kesken) Kirjoitusaika 11.7.1949, toinen episodi on päiväämättä. Romaani Jauhot on julkaistu 1949 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Iisakki Vähäpuheinen hiihtourheilijana. Käsikirjoitus marraskuu 1952
hiihto
valmennusmenetelmät
Digitoitu dokumentti on leveä, ruuduttamaton lehtiö jossa osittain kapeampia liuskoja liimattuina lehdille. Vaikka tiedoston alkuun digitoidussa kuoressa on merkintöjä muistakin jutuista, lehtiössä on vain yksi novelli. Novellissa Iisakki Vähäpuheinen hiihtourheilijana Iisakki ottaa nuorena osaa Oulun hiihtoihin, mutta jää tottumattomuuttaan viimeiseksi ja on paleltua alusvaatteissaan. Pitäjän rikas isäntä ottaa Iisakin "valmennusleirille" eli syöttää tätä talossaan kuukauksien ajan, eikä Iisakki saa edes liikkua, jotta voimat varmasti kasautuisivat. Kun Kairanmaan ensimmäinen hiihtokilpailu järjestetään, liiaksi lihonut Iisakki on taas viimeisiä. Tarina kertoo kilpailusta, joka järjestettiin vuonna 1889. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 3.11.1952 Novelli ilmestynyt kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Novellien käsikirjoituksia. Helmikuu 1952
metsästys
kerjäläiset
huutolaiset
Digitoitu dokumentti on leveä ruuduttamaton lehtiö, jossa on viisi novellia. Novelli Kierros kertoo ruotiukon elämäntarinan. Ukko on ollut huutolaispoikana, nainut piian ja päässyt talon isännäksi ja vanhana muistelee kunnalliskodin asukkinan kokemaansa väkivaltaa ja nöyryytystä ruotitalossa. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 14.2.1952 Sokean talutus kertoo 11-vuotiaasta kerjäläispojasta, joka tapaa sokean Vinolan talon isännän. Vanhus pestaa pojan taluttajakseen. Ukko pyytää turhaan vastaantulijoita sylkemään naamalleen. Hän myös kehuu vietelleensä nuorena ja näkevänä pappilan neidin, minkä vuoksi papin perhe muutti maan toiselle puolelle. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 17.2.1952 Poika kivimiehen ja oppaan uralla on tarina nuoresta pojasta, joka on rakennustöissä lapiomiehenä, mutta karkaa välillä vaeltamaan tunturille. Vanhempi kivimies pyytää häntä työtoverikseen kivisillan tekoon, mutta ensi töikseen poika lyö vahingossa lekalla miestä polveen. Poika tietää sen jälkeen, ettei hänestä ole kivimieheksi. Poika pestataan hääparin oppaaksi Haltiatunturille, mutta kyllästyy seuraamaan seksuaalisesti aktiivisen nuoren parin toimintaa. Poika nimittääkin heitä "ihoihmisiksi". Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 23.2.1952 Valittujen lasten kyyti on novelli Iisakista, joka metsästää hirvisonnia. Ammuttu hirvi ei kuitenkaan kuole heti, vaan Iisakki jää sen sarviin roikkumaan repustaan. Alkaa hurja rymistys läpi metsän ja Iisakki haavoittuu pahoin. Lopulta Iisakki saa hirven kurkun viillettyä auki, ja hirvi kuolee. Murjottu Iisakki alkaa nylkeä saalistaan. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 26.2.1952 Jokiperäläiset oppivat pesäpallopelin on tarina valtion palkkaamasta ohjaajasta, joka tulee opettamaan jokiperäläisille uutta kansalaistaitoa, pesäpallon pelaamista. Laajuus 3 sivua (katkeaa kesken), tekstin jatko on digitoidussa dokumentissa Pesäpallo. Osa käsikirjoituksesta helmikuu 1952. Sananparsia. Novellit Valittujen lasten kyyti ja Jokiperäläiset oppivat pesäpallopelin (nimellä Pesäpallo) ovat ilmestyneet teoksessa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953). Kaikki novellit ovat ilmestyneet teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Pilapuu. Osa käsikirjoituksesta tammikuu 1941 Kivet. Osa käsikirjoituksesta vuodelta 1941
puukauppa
huijaus
malminetsintä
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu kellastuneille ruuduttomille liuskoille, jotka on luultavasti leikattu isommista papereista. Dokumentti sisältää novellien Pilapuu ja Kivet osittaiset käsikirjoitukset. Ensimmäisessä novellissa ei otsikkoa, se alkaa kesken tekstin: "Sitä ei tuollaista runkoa joka päivä ajeta...". Pilapuu on tarina Virsun ukosta, joka on hyvillään, kun Raahen patruunat kilpailevat hänen ylipitkästä mastopuustaan. Hän saa sen kaupattua rikkaalle Soviolle. Kun kaupat on tehty, Virsu saa konttorissa tavanomaiset viinaryypyt, piipputupakkaa ja mälliä. Kun kirjanpitäjä poistuu hetkeksi, Virsun ukko kehuu mukana olevalle pojalleen saaneensa pilapuun kaupaksi. Konttorin papukaija kuulee tämän ja alkaa hokea pilapuuta. Patruuna tarkastaa puun ja todettuaan sen ontoksi tiputtaa hinnan puoleen. Virsun ukko on menettänyt rahaa ja kunniansa. Novellin aihe on lainattu Samuli Paulaharjun teoksesta Vanha Raahe (1925). Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 30.1.1941 Ilmestynyt teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Kivet oli alunperin suunniteltu elokuvakäsikirjoitukseksi, mutta elokuvaaja Nyrki Tapiovaaran kadottua talvisodassa Haanpää muunsi tekstin pitkäksi kertomukseksi. Teksti alkaa kesken tekstin, alussa on huomautus "(juttu jatkuu)". Lauri Väri kulkee kevätyössä ja nousee sisävesilaivaan löytäen taskuistaan Anna-Liisa Pilton antamat kivet. Laajuus 1,5 sivua Ilmestynyt teoksessa Kootut teokset 6 (Otava 1989).