Kirkkoherra Lars Henrik Backman'in kertomus vuodelta 1739
Kajaani
Kajaanin lääni
historia
paikallishistoria
henkilöhistoria
käännökset
Kajaanin linna
pormestarit
papit
suuri Pohjan sota
Backman, L. H.
Kajaani (sanomalehti)
artikkelit (julkaisut)
Artikkeliin on suomennettu Kajaanin linnan ja siviiliseurakunnan silloisen pastori L. H. Backmanin ruotsinkielinen kertomus Kajaanin tilasta "vanhoina aikoina". Kertomus on päivätty 17. joulukuuta 1739. Kertomuksessa on yhdeksän kohtaa: 1. Kajaanin läänin historiaa 2. Kajaani vuonna 1666: linna ja kirkko 3. Kajaanin kirkon kuvaus 4. Kajaanin kaupungin pormestarit 5. Kajaanin papit 6. Venäläisten hyökkäys Kajaaniin 13. maaliskuuta 1712 ja linnan piiritys 7. Rauhan aika, kolehtien ja almujen keräys, kirkon ja koulun rakentaminen 8. Raatimies Johan Carlanderin kanssa sovittu almukeräys vuosina 1739-41 9. Kuningatar Ulrica Eleonoran lahjoitus seurakunnalle, 400 hopeataalaria Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 1934.
Backman, Lars Henrik
Enwald, Gustaf
Kivesjärvi
rikokset
murto
rikolliset
varkaat
käräjät
Oulun Viikkosanomissa 25.7.1863 julkaistu kirjoitus "Kiveksen rosvoista", jotka ryöstivät tavaroita ja särkivät omaisuutta Paltamon Kivesjärven kylässä. Syyllisistä ei ollut varmuutta eikä heitä saatu jäljitettyä, kunnes sotaväen avulla heidät vihdoin vangittiin. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 20.6.1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Oulun Viikkosanomat
Lyhykäisiä tietoja Kajaanin kaupungissa ja kihakunnassa olleista oluttehtaista
1800-luku
1900-luku
tehtaat
panimot
olut
viinat
Kainuun Sanomat
Kajaanin oluttehtaiden historiaa. Oululainen Anders Jonathan Granqvist jätti 7. toukokuuta 1860 anomuksen olut- ja simatehtaan perustamisesta Kajaanin kaupunkiin. 18.7. anomus hyväksyttiin, ja tehdas perustettiin Kajaanin joen rannalla olevalle Tulliniemelle. Vuosien 1866-67 vaiheilla tehdas siirtyi viskaali Herman Wahlgrenille ja laivurin leski Gustava Renforsille. Gustavan poika Herman Renfors alkoi vuoden 1870 tienoilla valmistaa niin kutsuttuja lusikkauistimia, joita "Kajaanin uistimiksikin" kutsuttiin. Vuonna 1875 hän laajensi toimintaansa perustaen kivihiomon ja 1880 turkistehtaan, jotka sijoitettiin entisen oluttehtaan tiloihin Tulliniemeen. Vuonna 1890 vanha oluttehtaan rakennus paloi, ja vuosien 1892-93 tienoilla Herman Renfors rakennutti uuden, ajanmukaisemman ja suuremman tehdasrakennuksen entisen paikalle. Vuonna 1902 viipurilainen Juho Huikuri anoi puolestaan lupaa perustaa panimo Kajaaniin. Kaupunkilaisilla oli ikäviä muistoja edellisistä oluttehtaista, ja he yrittivät kaikin keinoin vastustaa uuden tehtaan perustamista. Lopulta Huikuri sai luvan panimon perustamiseen. Kauaa hänenkään panimonsa ei pysynyt toiminnassa, sillä hän kuoli 16.11.1904 sairastettuaan keuhkotautia. Hänen poikansa Petter Huikuri jatkoi panimon pyörittämistä jonkin aikaa, mutta luovutti sen viimein konkurssiin. 8.5.1909 osti tehtailija Waldemar Sundblad tehdaslaitoksen palstatiloineen huutokaupalla, ja harjoitti siinä oluen panemista. Panimotoiminnalle tuli kuitenkin loppu, kun 29.5.1917 astui voimaan kieltolaki, joka kielsi alkoholin valmistuksen. Sundblad myi palstatilan ja tehtaan rakennukset Kajaanin Puutavara Osakeyhtiölle.
asuinpaikat
Lönnrot, Elias
Piirilääkäri Elias Lönnrotin asuinpaikkoja Kajaanissa vuosina 1833-1853. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 53/1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Elias Lönnrotin asuintalosta kertoo myös artikkeli http://digi.kirjastot.fi/items/show/125882.
Merkillisimpiä tapauksia Kajaanin historiasta vv. 1607-1929
1600-luku
1700-luku
Tärkeimpiä tapahtumia Kajaanin historiasta vuodesta 1607 vuoteen 1929. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 96, 126, 156 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald..
Metsäkaupoista Kajaanin kihlakunnassa 1880-1890 luvulla
Kajaanin kihlakunta
metsätalous
kauppa
puukauppa
Tukkikauppaa ja puun hintoja Kajaanin kihlakunnassa 1860-1890-luvuilla. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 134 ja 139 vuonna 1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Kainuu
Paltamo
sodat
murhapoltto
venäläiset
saunat
Kertomus siitä, kuinka vihollisvenäläiset sodan aikaan olivat saunomassa Oulujärveen laskevan Miesjoen varrella. Venäläisillä oli vankina suomalainen poika, jonka heltynyt kokki päästi lopulta pakoon. Poika juoksi kertomaan venäläisten majapaikan suomalaisille, jotka tulivat ja lukitsivat venäläiset saunoihinsa. Vihollisen armonaneluista ja ryöstettyjen tavaroiden palauttamisesta huolimatta suomalaiset polttivat venäläiset hengiltä. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa. Kirjoittajana nimimerkki H. W. C. eli Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Claudelin, Henrik Vilhelm
Minkä muotoinen oli Kajaanin linna ennekuin venäläiset sen räjäyttivät?
piirustukset
Ahrenberg, Johan Jacob
Kajaanin linnasta ei löydy yhtään piirustusta, jossa näkyisi varmuudella, miltä linna näytti ennen tuhoutumistaan 1716. Vanhimman kuvan linnan mahdollisesta ulkomuodosta on piirtänyt Kajaanin entinen kirkkoherra Lars Henrik Backman. Hän oli nähnyt rauniot 17 vuotta hävityksen jälkeen, ja muistikuviensa ja muilta linnan ennen hävitystä nähneiltä ihmisiltä kuulleiden kuvaustensa perusteella hän piirsi versionsa Kajaanin linnasta. Toisen kuvan linnasta piirsi arkkitehti Johan Jacob Ahrenberg. Hän käytti piirtämisessään apuna vanhoja tarkastuspöytäkirjoja. Hänen kuvassaan linna on täysin eri näköinen kuin Backmanin piirroksessa. Artikkeliin on jäljennetty kuva Backmanin laatimasta ja W. Laguksen kirjoituksessa "Kajana ilustrata" julkaistusta piirustuksesta, jossa näkyy hänen versionsa Kajaanin linnasta. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 122/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Muistelmia Kajaanin kaupungista 36 vuotta sitten
G. Enwaldin muistelmia Kajaanista vuonna 1894. "Talot olivat enimmäkseen pieniä ja huonosti hoidettuja. Kadut ja tori lokaisia kuin pahin suomaa, joiden poikki syksyaikana tuskin pääsi kulkemaan. Kirkon ympäristö oli koleaa kivikkoa, missä kasvoi vielä nytkin kirkkopuistossa olevat vanhat petäjät." Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 118, 123 ja 135 vuonna 1930. Kirjoittajana G. Enwald.
Muistoja Kajaanissa olevan E. Lönnrotin talon vaiheista 1751-1930
tontit
asuinrakennukset
omistajat
Elias Lönnrot nimitettiin vuonna 1833 Kajaanin piirilääkäriksi. Asuttuaan vuoden kauppias M. Micklessonin luona hän muutti 1834 postimestari E. Montgomeryn taloon. Montgomery myi talon hänelle muuttaessaan pois kaupungista. Artikkeli kertoo kyseisen talon ja tontin vaiheista ja edellisistä omistaista, sekä Lönnrotin vaiheista Kajaanissa asuessaan. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 95/1930. Kirjoittajana G. Enwald.
Elias Lönnrotin asuintalosta kertoo myös artikkeli http://digi.kirjastot.fi/items/show/125874.
Muutamia tietoja Kajaanin vapaaherrakunnasta
kreivit
Brahe, Pietari
Kolmikymmenvuotisen sodan (1618-1648) päättymisen jälkeen tuli tavaksi lahjoittaa etevimmälle sotapäällikölle ja muille valtakunnan ansiokkaille miehille kruunun omistamia linnoja ja tiluksia. Alueeltaan suurin läänityksistä oli Kajaanin vapaaherrakunta, joka 18. syyskuuta 1650 lahjoitettiin kreivi Pietari Brahelle. Vapaaherrakuntaan kuului koko Kajaanin, Kuopion ja Iisalmen pitäjät, Kajaanin linna sekä tiloja Salon ja Pielisen pitäjistä. Alemmista virkamiehistä koostunut haltijakunta eli konventti valvoi vapaaherrakunnan hallinnollisia ja sisällisiä asioita. Se teki kreivi Brahelle esityksiä ja käsitteli ratkaistavat asiat, jonka jälkeen niistä vietiin pöytäkirja kreiville tarkastettavaksi ja mahdollisesti oikaistavaksi. Konventti vei tärkeimmät asiat kreivin päätettäväksi, mutta kertoi niistäkin ensin oman mielipiteensä. Vuonna 1680 päätti Kaarle XI panna toimeen niin kutsutun reduktionin, jonka mukaan kaikki aatelisille lahjoitetut kruunun maat ja tilukset täytyi palauttaa kruunulle. Reduktiosääntöjen mukaan "ne maat ja tilat, mitkä ovat olleet annetut kaupungeille niiden perustamiseksi ja kunnossa pitämiseksi" eivät kuuluneet palautettavien maiden joukkoon. Niinpä Brahen hallinnoimia maita ei palautettu kruunulle ennen kuin vasta vuonna 1681 Brahen jo kuoltua. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 26.8.1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Muutamia tietoja nk. Berghin navetasta ja Kajaanin kirkon puiston perustamisesta
kauppiaat
kirkkopuistot
apteekit
Bergh, Carl Gustaf
Vuonna 1865 sai kajaanilainen Carl Gustaf Bergh lahjoituksena Karin Michekssonilta talon ja tontin ja rakennutti tontin eteläpäähän suuren kivinavetan. Melkein Kajaanin kirkkoa vastapäätä sijainnut kivinavetta oli aikanaan merkittävä ja komea rakennus, jonka alakerroksessa oli tilaa 20 lehmälle ja nuorelle karjalle. Rakennuksen Kirkkokadun puoleisessa päässä oli kolme kellaria: olut-, viini- ja talouskellari. Navetan ullakolla oli kaksi suurta ovea kirkkopuiston puolella. Ullakko oli jaettu kahteen osaan, joista toista käytettiin heinien säilytyspaikkana ja toista vilja- ja jauhomakasiinina. Kauppias Berghin kuoltua lahjoittivat perilliset hänen omaisuutensa konkurssiin. Kaupunki osti talon ja tontin aikeenaan kaunistaa kirkon ympäristöä. Kaupunki olisi tahtonut purkaa navetan, mutta se olisi edellyttänyt tontin laitonta jakamista. Lopulta selvisi, että navetta ei itse asiassa sijainnutkaan tontilla vaan sen ulkopuolella, jolloin se saatiin kaupungin toimesta purettua. Kaupunki halusi samalla myös Berghin entisen tontin viereisen tontin haltuunsa. Tontin omisti apteekkari Stenius, ja kaupunki olisi tahtonut lunastaa häneltä sen osan tontista, joka ulottui kirkkopuistoon. Lunastettavalla tontilla sijaitsi kuitenkin apteekkitoiminnalle välttämätön kellari, ja tämän seikan perusteella senaatti hyväksyi Steniuksen valituksen. Senaatti myös määräsi, että kyseessä olevaa osaa ei saa erottaa tontista niin kauan, kuin tontilla olevassa talossa harjoitetaan apteekkiliikettä. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 28/1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin kirkosta kertoo myös artikkeli Kajaanin kirkkojen vaiheista : Eilen tuli kuluneeksi 200 vuotta nykyistä edellisen kirkon vihkimisestä.
Otteita Kajaanin kaupungin valtuusmiesten pöytäkirjoista vuosilta 1875-1906
kirjastohistoria
valtuuskunnat
pöytäkirjat
Otteita Kajaanin valtuuskunnan pöytäkirjoista vuosilta 1875-1915 (painetussa otsikossa virheellisesti vuoteen 1906). Käsiteltävinä on ollut muun muassa kaupungin lukusalin perustamisesta, teiden avaamisesta ja korjaamisesta sekä avoimesta kätilön paikasta ja sen täyttämisestä. Pöytäkirjoista selviää myös Kajaanin kirjaston historiaa. Kaupunkiin päätettiin 30.12.1878 pidetyssä kokouksessa perustaa lukusali, joka oli aluksi auki kaksi tuntia sunnuntaisin. 23.4.1880 hyväksyttiin ja allekirjoitettiin kansankirjaston tsäännöt ja kirjastonhoitajan toimi julistettiin avoimeksi. Kansankirjaston ja lukusalin hoitajaksi valittiin 29.6.1880 neiti Ida Lundeman 25 markan kuukausipalkalla. Vuonna 1881 kirjastosta oli tehty 382 lainausta kyseisen vuoden aikana. Vuonna 1883 kirjoja oli 275 kappaletta, lainauksia 882. Lisäksi lukusalissa oli kymmenkunta sanomalehteä luettavana. Vuonna 1888 lainausmäärät olivat nousseet jo 986 lainaan vuodessa. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 40, 43, 46-47, 50, 61, 73-74 vuonna 1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Otteita pormestari Flanderin kertomuksesta Kajaanin kaupungin oloista 1812
verotus
palkat
rakennukset
porvaristo
Vuonna 1812 Kajaanin silloisen pormestari Carl Georg Flanderin kirjoittama kertomus Kajaanin kaupungin vaiheista sekä tärkeimmistä tapahtumista ja asioista. Kirjoituksessa käsitellään kaupungin asioita aina kaupungin perustamisesta vuonna 1651 sen ristikirkon rakentamiseen vuonna 1734 ja kaupungin vuonna 1812 saamiin tuloihin.
Flander, Carl Georg
Oulujärven jääsuhteet : Tietoja järven jäätymisestä ja jäiden lähdöstä vuosina 1854-1885
Pohjois-Pohjanmaa
Oulujärvi
jäidenlähtö
järvet
jäätyminen
tilastot
Vuosittaiset tilastot Oulujärven jäätymisestä ja sulamisesta sekä saman vuoden sadosta vuodesta 1854 vuoteen 1885. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 21.6.1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Ruoka-aineiden y.m. hintoja Kajaanin kihlakunnassa vuosina 1810 ja 1820
elintarvikkeet
kotieläimet
hinnoittelu
Kajaanin kihlakunnassa ja kaupungissa vuosina 1810 ja 1820 määritellyt hinnat esimerkiksi tynnyrilliselle ruista, ohjaa sekä ketun nahalle, härälle, lampaalle ja yhden hevosen ja miehen päivätyölle. Lopussa on artikkelissa lueteltujen tuotteiden ym. hintoja "nykyiset hinnat" vuodelta 1933. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 86/1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Sotkamo
1870-luku
lainat
velat
sanomalehdet
Tapio (sanomalehti)
13. huhtikuuta 1872 julkaistiin kuopiolaisessa Tapio-lehdessä Sotkamosta 29.3. lähetetty kirje, jonka kopio sittemmin julkaistiin tässä artikkelissa. Kirjeessä kerrotaan muun muassa, että velat valtiolle on vihdoin saatu maksettua, kirkolliset ja viralliset asiat ovat hyvällä tolalla ja talvi jatkuu yhä. Artikkeli on ilmestynyt alunperin Tapio-lehdessä 13.4.1872 ja sittemmin Kajaani-lehdessä 24.3.1934, kirjoittajana G. Enwald.
Säräisniemi
Siikajoki
uitto
Vuonna 1903 alettiin valtion kustantamana kaivaa tukinuittoväylää Oulujärvestä Siikajoen sivuhaaraan Neittävänjokeen. Siikajoen uittokanava (Painuan uittokanava) on n. 11-12 kilometriä pitkä ja sen rakentaminen maksoi yli 200 000 markkaa. Artikkelissa kuvataan väylän kulkureittiä. Väylä ei kuitenkaan ollut käytössä montaakaan vuotta, sillä jo heti alussa teki veden vähyys uittamisen hankalaksi. Kun Siikajoen suuremmat sahalaitokset myöhemmin suljettiin, väheni uittoväylän käyttö rajusti. Artikkelin julkaisuhetkellä se oli kirjoittajan arveluiden mukaan "aivan hylyksi jätetty". Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 143/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja eräistä Kajaanin vanhimmista tonteista ja taloista sekä niiden omistajista
maanomistajat
Artikkeli sisältää luetteloita Kajaanin kaupungin tonteista, rakennuksista ja omistajista vuodesta 1736 alkaen, jolloin tontit numeroitiin ensimmäisen kerran. Vuonna 1820 tonttien numerointia muutettiin. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomien numeroissa 15.6., 26.6., 9.7., 18.7., 29.7., 30.7., 7.9. ja 14.9. vuonna 1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin vanhojen talojen ja tonttien omistajia käsitellään myös artikkelissa Tietoja Kajaanin kaupungin taloista ja tonteista sekä niiden omistajista vuosilta 1820-1901 sekä Kajaanin kaupungin talot ja tontit sekä niiden omistajat isovihan jälkeisellä ajalla.
Tietoja Kajaanin asukkaiden talouskaluista y.m. omaisuudesta 17- ja 18-sataluvuilla
käyttöesineet
tavarat
omistus
perukirjat
Kajaanin kaupunki on vuodesta 1727 kirjannut ylös perunkirjoihin esineitä, joita porvarit niihin aikoihin omistivat. Artikkelissa luetellaan perunkirjoihin perustuvia tavaroita ja niiden omistajia ja esineiden mahdollisia arvoja. Vanhemmissa perunkirjoituskirjoissa ei mainita huonekaluja, sillä siihen aikaan kaupunkilaisten asunnoissa olevat huonekalut katsottiin taloon kuuluvaksi, eikä niitä saanut muuttaessa ottaa mukaansa. Omaisuusluettelo jatkuu 1700-luvun alkupuolelta aina 1800-luvun loppuun. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehden numeroissa 10 ja 11 vuonna 1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin luona olevan Karolineburg-nimisen tilan vaiheista
torpat
maatilat
Vuonna 1834 nimitettiin Fredrik Calamnius Kajaanin tuomiokunnan tuomariksi. Tämän jälkeen hän osti Joutava-nimisen kruununtorpan Paltamosta. Vuonna 1836 hän rakennutti tontille asuinrakennuksen ja seuraavana vuonna toisen, vieläkin suuremman rakennuksen. 27. joulukuuta 1836 Calamnius meni naimisiin Karoliina Kristina Stenrothin kanssa ja nimesi torppansa Karolineburgiksi vaimonsa mukaan. Lukuisten vaiheiden kautta tilan omisti artikkelin kirjoitushetkellä Kajaanin Puutavara Osakeyhtyö, joka osti sen Uleå Osakeyhtiöltä 22.11.1926 maksaen siitä 3 miljoonaa markkaa. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin maalla olevan nk. Auralan latokartanon entisistä omistajista
kuninkaankartanot
maanomistus
Tietoja Kajaanin kaupungin alueella sijainneesta Auralan talosta, sen vaiheista ja entisistä omistajista. Auralan taloa nimitettiin vuoteen 1851 asiakirjoissa Käpäläksi, joskus myös Björnsundiksi. Vuoden 1865 tonttikirjassa käytetään nimitystä "Käpälän eli Auralan latokartano". Aurala mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1724 Kajaanin raastuvanoikeuden lainhuutopöytäkirjassa. Sen entisen omistajan raatimies Filip Filipssonin kuoleman jälkeen hänen perillisillään ei ollut varaa maksaa perintojaosta koituneita kuluja kaupungille ja toimitusmiehille, joten maistraatti pidätti kuolinpesään kuuluvan, kaupungin maalla olevan Käpälän kaupungille maksujen korvaamiseksi. Filipssonin perilliset eivät lainhuudossa lunastaneet Käpälää, jolloin se jäi kaupungin omistukseen. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 91/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin taloista ja tonteista sekä niiden omistajista vuosilta 1820-1901
Kajaanin tontteja ja niiden omistajia vuodesta 1820 vuoteen 1901. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 74, 77, 78 ja 79 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin vanhojen talojen ja tonttien omistajia käsitellään myös artikkelissa Tietoja eräistä Kajaanin vanhimmista tonteista ja taloista sekä niiden omistajista sekä Kajaanin kaupungin talot ja tontit sekä niiden omistajat isovihan jälkeisellä ajalla.
Tietoja Kajaanin kaupungista vuosilta 1841 ja 1842
1840-luku
kuntien tulot
työntekijät
Kajaanin kaupungin historiaa vuosilta 1841 ja 1842. Artikkelissa kerrotaan muun muassa tuon ajan kaupungin tonteista, rakennuksista, ammatinharjoittajista, pormestari Anders Durchmanista, raatinmiehistä sekä kaupungin tuloista ja menoista. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 72/1928. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhasta pappilasta ja koulutalosta
koulurakennukset
pappilat
Kajaanin seurakunta sai oman kirkkoherran 1655 sen jälkeen, kun seurakunta erotettiin Paltamon seurakunnasta omakseen. Pappilan tuolloisesta sijainnista ei ole varmuutta, mutta artikkelin kirjoittaja G. Enwald arvelee, että se on sijainnut tontilla numero 31. Venäläiset polttivat pappilan isonvihan aikaan, ja heti rauhan jälkeen 1721 ryhdyttiin rakentamaan uutta pappilaa entisen paikalle. Pappilan kerrotaan valmistuneen asumiskuntoon 1723. Pappila sijaitsi tällä paikalla vuoteen 1791, jolloin rakennukset olivat käyneet liian huonokuntoisiksi. Kruununvouti Daniel Elfving myi talonsa ja tonttinsa seurakunnan käyttöön ja sai itselleen vanhan pappilan sekä 6 000 kuparitaalaria eli noin 3 840 markkaa. Uuden pappilan tontilla sijaitsi kaksi asuinrakennusta. Toiseen näistä kaksikerroksisista taloista oli sijoitettu kaupungin koulu, jonka kunnossapitovastuu oli aluksi kaupungin kappalaisella ja koulunopettajalla. Katselmusoikeus määräsi kunnossapitovelvollisuuden kuitenkin kaupungille ja maaseurakunnalle. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 136/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhemmasta raatihuoneesta ja nykyisen raatihuoneen rakentamisesta
raatihuoneet
Kajaanin kaupungilla ei ollut varsinaista raatihuonetta, ennen kuin se 19. helmikuuta 1747 osti 900 kuparitaalarilla linnan päällikön Didrik Trolinin leskeltä tämän omistaman kartanon ja tontin. Tätä rakennusta käytettiin raatihuoneena vuoteen 1830 saakka, jolloin yhä tälläkin hetkellä Kajaanin keskustassa oleva raatihuone valmistui. Jo vuonna 1754 pidettiin raatihuonekartanoa niin rapistuneena, että tehtiin piirustukset uutta raatihuonetta varten. Uusi raatihuone jäi kuitenkin toistaiseksi rakentamatta, ja vanhaa raatihuonerakennusta ryhdyttiin korjaamaan vuonna 1766. Kajaanissa vieraillessaan vuonna 1819 Aleksanteri I huomautti raatihuoneen huonosta kunnosta ja käski, että uusi raatihuone olisi rakennettava hänen kustannuksellaan. Uusi rakennus nousikin Kajaanin keskustaan viimein 1830. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 132/1929. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaaninjoen yli kulkevan Ämmänsillan vaiheista
sillat
sillanrakennus
Artikkeli Kajaanissa sijaitsevan, Kajaaninjoen yli kulkevan Ämmänsillan vaiheista ja historiasta. Ensimmäisen Ämmänsillan tarkasta rakennusajankohdasta ei ole varmaa tietoa, mutta sen arvellaan rakennetun Kajaanin linnan kanssa samaan aikaan, eli noin vuonna 1609. Silta koostui kahdesta osasta: toinen kulki linnan ja maaseurakunnan ja toinen linnan ja kaupungin välillä. Vuonna 1716 venäläiset räjäyttivät linnan, ja samalla tuhoutui myös pohjoispuolen silta. Sodan jälkeen rakennettiin hävitetyn sillan tilalle uusi, jonka kevättulvat veivät sekä uuden että vanhan sillan vuonna 1741. Toinen Kajaanijoen yli kulkeva silta oli käytössä sata vuotta eli vuoteen 1845, jolloin artikkelin kirjoitushetkellä käytössä ollut silta valmistui. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa 1.2. ja 5.2. vuonna 1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja kaste- eli ristimänimistä Kajaanissa vuosina 1653-1858
henkilönnimet
Kajaanissa vuosien 1653 ja 1858 välisenä aikana annettuja etunimiä ja niiden taustaa kirkonkirjoista ja veroluetteloista. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 7.4. ja 3.5. vuonna 1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja vanhasta Kajaanista : Tietoja Kajaaninjoen luona olleesta linnan saarnaajan nurmesta
maankäyttö
saarnaajat
Pian Kajaanin linnan rakentamisen jälkeen, noin 1613, määrättiin linnan seuduille niin kutsuttu linnansaarnaaja. Hänen tehtävänään oli huolehtia linnan väen ja sen läheisyydessä asuvien ihmisten sielunhoidosta. Vuodesta 1613 linnansaarnaajana toimi Mathias Johannis ja hänen seuraajanaan Thomas Nikolai. Kun Kajaanin kaupunki perustettiin 1651, erotettiin kaupunki ja maaseurakunta Paltamon seurakunnasta. Kajaanin seurakunta sai oman kirkkoherran vuonna 1655, ja samalla linnansaarnaajan ja kirkkoherranviran tehtävät yhdistettiin. Linnansaarnaaja on luultavasti asunut linnan läheisyydessä, sillä tarkastuspöytäkirjoissa mainitaan kirkkotupa. Vanhoissa asiakirjoissa puhutaan myös linnansaarnaajan nurmesta, jonka mainitaan olleen linnan läheisyydessä Kajaaninjoen pohjoisella rannalla. Kun linnansaarnaajan virka liitettiin Kajaanin kirkkoherran virkaan, sai tämä palkkatuloinaan viljellä mainittua nurmea eli peltoa.
kotiseutulehdet
Honkajoki
Lions Club Honkajoki
Ei kaupalliseen käyttöön ilman Honkajoen Lions Clubin lupaa. Lähde mainittava lainattaessa.
Toimenpiteitä harjaantuneen kätilön saamiseksi Kajaaniin v. 1756-1882
lääkärit
kätilöt
Vuonna 1760 oli Suomessa ainoastaan neljä piirilääkäriä, joista Pohjanmaan lääkäri oli sijoitettu Vaasan kaupunkiin. Hänen virka-alueenaan toimi Vaasan ja Oulun läänit (silloinen Pohjanmaan lääni). Kajaanin seudulla puolestaan oli pula lääkäreistä. Vasta vuonna 1807 perustettiin Kajaanin kihlakuntaan piirilääkärin virka. Ihmiset olivat kuitenkin tottuneet käyttämään puoskareiden palveluita lääkärin puutteessa, ja luottivat yhä mieluummin taikoihin kuin lääketieteeseen. Kätilöinä 1700-luvulla käytettiin tavallisesti naisia, joilla ei ollut koulutusta, vaan jotka olivat saaneet taitonsa kokemuksen kautta. Vuonna 1756 Kajaanin kirkonkokouksessa ehdotettiin, että joku "taitava naishenkilö" lähetettäisiin Tukholmaan opiskelemaan kätilöksi. Seurakuntalaiset puolestaan ehdottivat, että Tukholmalmasta palkattaisiin Kajaaniin oppinut kätilö. Näin ei kuitenkaan lopulta tehty. Vuodesta 1850 alkaen toimi kätilönä leipurin rouva Maria Mathilda Svedlin, jolla ei ollut tutkintoa mutta joka oli saanut taitonsa kokemuksen kautta. Vasta hänen kuoltuaan 1882 saatiin Kajaaniin koulutettu kätilö, neiti Lovisa Hukkanen. Hän toimi kätilönä parikymmentä vuotta, ja kuoli Kajaanissa 1910. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 3/1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Valmistuksia keisari Aleksanteri I:sen matkaa varten Kajaaniin elokuussa 1819
Aleksanteri I
vierailut
Ennen Aleksanteri I:n vierailua Kajaanissa kesällä 1819 valmisteltiin hänen saapumistaan huolella. Oulun läänin silloinen maaherra Samuel von Born vaati kirjeellä kruununvouti Daniel Elfvingiltä, että hänen majesteetilleen on varattava vähintään 100 hevosta. Hevosten tuli olla parhaimpia, hyvätapaisimpia, säyseitä ja voimakkaita. Myös keisarin käyttämät tiet tuli valmistella hyvään kuntoon, sekä rakennettava Vuolijoelle venelaituri. Kirjeen johdosta kruununvouti Elfving julkaisi kuulutuksen kirkossa, jossa hän määräsi, mistä taloista oli lähetettävä minkäkin verran hevosia. Kuulutuksessa myös uhattiin sakoilla kaikkia, jotka laiminlöisivät keisarin vierailun valmisteluita. kajaaninjoen yli rakennettu silta kunnostettiin ja sen kaidepuut maalattiin punamaalilla. Ämmänkoskelle tehtiin laituri keisarin maallenousua varten, ja linnan raunioille rakennettiin parveke, jonne noustiin kiviportaita pitkin. Pappilasta keisarille varattiin asunto ja hänelle valmistettiin päivällinen. Keisarin käynnin johdosta sai Kajaanin silloinen pormestari Carl Georg Flander kollegiasessorin arvon.
Aleksanteri I:n Kajaanin-vierailusta kertoo myös artikkeli http://digi.kirjastot.fi/items/show/125962.
Vanhaa Kajaanin historiaa : Missä sijaitsi vuonna 1705 maakapteeni von Barcktorffin torpan paikka
26. kesäkuuta 1705 antoi Kajaanin kaupunki merikapteeni Jockum von Barcktorffille (/Brochtarff?) asuttavaksi erään Kajaaninjoen varrella sijaitsevan torpan. Tarkka torpan paikka on epäselvä, mutta sen mahdollisia sijaintipaikkoja pohditaan tässä artikkelissa. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 78/1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Vanhoja kertomuksia Kajaanin kihlakunnasta ja kaupungista
väestö
Vanhojen kertomusten pohjalta koottu artikkeli Kajaanista muun muassa kaupungin nimen synnystä, asukasluvusta 1700-luvulla sekä Kajaaninlinnasta. Tekstissä kerrotaan myös, mistä Paltamon ja Sotkamon kunnat ovat mahdollisesti saaneet nimensä. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 17/1900. Kirjoittajana G. Enwald.
Entisen Pohjanmaan- ja nykyisen Oulunläänin maaherrat ja kuvernöörit vuosina 1620-1932
maaherrat
kuvernöörit
läänit
Luettelo Pohjanmaan-/Oulun läänin maaherroista ja kuvernööreistä vuosina 1620-1932. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 15.3., 24.3., 5.4., 9.4., 14.4., 16.4. ja 22.4. vuonna 1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Erään Kainuun ystävän muisto : Filos. kand. Kaarle Castrén ja hänen sukunsa Kainuussa
historiantutkijat
Castrén, Kaarle Alfred
Filosofian kandidaatin Karl "Kaarle" (/"Kaarlo") Alfred Castrénin muistolle kirjoitettu artikkeli hänen elämäntyöstään historiantutkijana. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 139/1934. Kirjoittajana nimimerkki H. W. C., eli Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin.
Henkilötietoja Hyrynsalmen piirin nimismiehistä 1786-1929
Hyrynsalmi
nimismiehet
Tietoja Hyrynsalmen nimismiehistä vuodesta 1786 alkaen aina vuoteen 1918 saakka.
Henkilötietoja Kajaanin ala-alkeiskoulun oppilaista vuosilta 1840-1876
alkeiskoulut
koululaiset
Tietoja Kajaanin ala-alkeiskoulun oppilaista vuosilta 1840-1876. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdissä numerot 105, 106, 107, 108, 109, 111, 112 ja 113 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin koulun entisistä opettajista n. vuosilta 1812-1918 ja ala-alkeiskoulun entisten oppilaiden myöhemmistä elämänvaiheista vuosilta 1848-1875 löytyy myös täältä: Elämäkerrallisia tietoja Kajaanin koulun opettajista ja huomattavimmista oppilaista.
Katso myös: Kajaanin kaupungin kansakoulusta ja sen ensimäisistä opettajista.
Henkilötietoja Kajaanin kaupungin vanhemmista pormestareista 1659-1821
hirstoria
Kajaanin kaupungilla ei sen perustamisen, 6.3.1651, ollut ensin maistraattia eikä raastuvanoikeutta. Sen sijaan laista ja hallinnosta vastasivat silloisen Kajaanin läänin tuomari ja linnan päällikkö. Vasta vuonna 1559 määräsi kreivi Pietari Brahe, että kaupunkiin on asetettava pormestari . Tähän toimeen hän nimitti Kajaanin läänin silloisen tuomarin, Johannes Curnauviuksen. Artikkelissa kerrotaan Kajaanin pormestareista vuodesta 1659 vuoteen 1821. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 36B ja 37 vuonna 1929. Kirjoittajana G. Enwald.
Henkilötietoja Kajaanin kihlakunnan eri pitäjissä toimineista vakinaisista papeista 1590-1931
Kuhmoniemi
Kuhmo
Ristijärvi (kunta)
Puolanka
Vaala
Suomussalmi
kappalaiset
Kajaanin kihlakunnan eri pitäjissä (Kajaani, Sotkamo, Kuhmoniemi, Hyrynsalmi, Suomussalmi, Puolanka, Säräisniemi, Paltamo) vuosina 1590-1931 toimineet papit, kappalaiset ja pitäjänapulaiset. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numeroissa 94 ja 95 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Henkilötietoja Kajaanin kihlakunnan eri pitäjissä viime vuosisadalla toimineista ylimääräisistä papeista
Luettelo Kajaanin kihlakunnan pitäjissä (Paltamo, Kajaani, Sotkamo, Kuhmoniemi, Ristijärvi, Hyrynsalmi, Suomussalmi, Puolanka, Säräisniemi) toimineista ylimääräisistä papeista 1800-luvulla. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 7.11.1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Henkilötietoja Kajaanin tuomareista 1615-1928
tuomarit (oikeus)
tuomiokunnat
Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan tuomiokuntien historiaa sekä henkilötietoja Kajaanissa toimineista tuomareista vuosina 1615-1928. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 124 ja 130 vuonna 1928. Kirjoittajana G. Enwald.