Varsinais-Suomi
Nousiainen
2010-luku
paloasemat
rakennukset
syksy
Kaunonen, Paula
Lupa kaupalliseen käyttöön pyydettävä Nousiaisten kunnankirjastosta. Tekijä mainittava.
1990-luku
Tiihonen, Paavo
Tekijä mainittava. Lupa kaupalliseen käyttöön pyydettävä Nousiaisten kunnankirjastosta.
torit
pappilat
seurakunnat
Nousiaisten vanha pappila on vuodelta 1890. Nykyisin se toimii mm. seurakunnan tilaisuuksien pitopaikkana. (2016)
muistomerkit
kivet
seurakuntatalot
Nousiaisten veteraanikivi Nousiaisten seurakuntakodin pihalla paljastettiin 9.12.1990.
Nousiaisten kunnankirjasto
sotaveteraanit
Nousiaisten veteraanikivi paljastettiin 9.12.1990 Nousiaisten seurakuntakodin pihalla. Vuosittain Kansallisena Veteraanipäivänä kivellä järjestetään kunniavartio sekä seppeleen lasku.
Nousiaisten vuokra-asuntojen autopaikkojen muutostyöt
vuokrahuoneistot
autotallit
purkaminen (osiin)
rakentaminen
autopaikat
talotekniikka
Hallintokuja 3:ssa olevan vuokrahuoneistojen autotallirakennuksen purkaminen ja uusien autopaikkojen perustaminen sekä talotekniikan uuden tilan rakentaminen. Kuntarivi I-II:n Nousiaisten kunnan omistamat vuokrahuoneistot siirtyivät KAS-asuntojen omistukseen 1.9.2017. (www.nousiainen.fi)
maatilat
tuulimyllyt
pellot
Lupa kaupalliseen käyttöön pyydettävä Nousiaisten kunnankirjastosta.
Nousiaisten, Lemun ja Maskun Osuusmeijeri
Masku
Lemu
1930-luku
meijerit
kylät
sillat
1980-luku
myymälät
kyläkaupat
Teos on taiteilijakirja. Teos on muodoltaan haitarikirja, jonka sivuilla tussimaalauksia Kiinan pyhältä Taisan-vuorelta. Kannet vihreää silkkikangasta. Uniikkikappale.
Eerola, Esko
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. Kuvat sarjasta Nousuveden jälkeen = After the tide, vuodelta 2006. Erilaisilla kimonokankailla päällystetty ja kimonon obijime sisävyöllä sidottu haitarimuotoinen kirja. Kuvat pigmenttivedostettu yhtenäiselle Awagami Factoryn AIJP paperille. Editio 14 kpl, joista 7 kpl yhdistettynä länsimaisia "nudeja" vanhoista valokuvista ja simpukoita... (kansi musta).
Jensen, Anita
Huovila, Erja
Teos on taiteilijakirja. Kuvat sarjasta Nousuveden jälkeen = After the tide, vuodelta 2006. Erilaisilla kimonokankailla päällystetty ja kimonon obijime-sisävyöllä sidottu haitarimuotoinen kirja. Kuvat pigmenttivedostettu yhtenäiselle Awagami Factoryn AIJP paperille. Signeerattu ja numeroitu editio (2/14). 7 kpl yhdistettynä japanilaisista elokuvista stillkuvia ja simpukoita (kansi ruskea, kuvioitu).
Novelleja. Käsikirjoituksia huhtikuu 1946
pohjoispohjalainen kaunokirjallisuus
novellit
käsikirjoitukset
sotakirjallisuus
urheilu
Digitoitu dokumentti on ruutuvihko, jonka sivut ovat noin 15 senttimetriä leveät. Ensimmäisellä sivulla merkintä: "No 25". Toisen aukeaman sivulla Aili Haanpään käsialalla: "Rasvakoe-vihko, Piippolan Osuusmeijeri". Aili Haanpää oli tuolloin meijerikkö. Dokumentti sisältää käsikirjoituksia novelleihin Omalla haudallaan, Pyöräurheilija Saikansalo, Kenraali Impola ja Vierailu. Novellissa Omalla haudallaan Matti Leväinen kauhistuu Vienan korven hyökkäystä kesällä 1941. Matti tapaa veljensä Antin, joka on Kaatuneiden evakuointikeskuksen autonkuljettaja. Veljekset sopivat, että Matti saa kaatuneen työvelvollisen puvun, paperit ja nimen Matti Nieminen. Matin oma univormu puetaan kaatuneen venäläissotilaan ylle. Antti-veli lähettää Matin pois rintamalta tuntemansa lesken pienelle kotitilalle töihin. Matti viihtyy uudessa identiteetissään hyvin, kunnes tuntee tarvetta lähteä käymään kotiseudullaan. Sen sankarihaudalla makaa vierekkäin kaksi veljestä, joista toinen on hän itse. Antti on kaatunut vihollispartion iskussa. Sankaruutta kyseenalaistava teksti on Haanpään suurimpia provokaatioita: venäläisen sotilaan ruumis suomalaisessa sankarihaudassa. Novelli käsittelee kuitenkin ensisijaisesti identiteetin ongelmaa. Tekstissä on muutamia virkkeen mittaisia poistoja. Laajuus 22 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 19.4.1946 Julkaistu ensimmäisen kerran Suomen Kirjallisuuden vuosikirjassa (1946), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Pyöräurheilija Saikansalo-novellissa maan paras kilpapyöräilijä saa tietää, että urheiluherrat aikovat lähettää hänet kilpailemaan Italiaan ja Ranskaan samalla varoittaen, että etelässä saattaa olla kuuma ja lämpö on tottumattomalle rasittavaa. Saikansalo ripustaa pyöränsä saunan kattoon polkien siellä, samalla kun hänen kaverinsa heittää löylyä. Alun perin 1930-luvulla kirjoitetun jutun pohjana on haapavetinen mestaripyöräilijä ja suksien tekijä Juho Jaakonaho. Laajuus 5 sivua Kirjoitusaika 24.4.1946 Julkaistu nimellä Pyöräurheilija Saikansalo valmentautuu julkaisussa Työläisnaisten urheilulehti (1936). Ilmestynyt muokattuna teoksessa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Novellissa Kenraali Impola kylähullu pilkkaa olemuksellaan upseereita, joilla kuten Impolallakin on puvussaan monenlaisia killuttimia ja hihnoja. Kylässä on sotamuistomerkin paljastustilaisuus, ohjelmana soittoa ja puheita. Impola menee sotaherrojen jatkoksi vastaanottamaan paraatia. Lopulta poliisi poistaa Impolan paikalta ja toimittaa hourulaan. Tarina perustuu tositapaukseen, kun Suomen sodan aikaisen Siikajoen taistelun muistomerkin paljastustilaisuudessa esiintyi lumijokelainen kylähullu. Novellin viimeiseltä sivulta on noin viisi riviä poistettu. Haanpää ehdotti novellia Otavan julkaisemaan valikoimaan Jutut (1946), mutta se karsittiin sodanvastaisuuden takia. Kari Sallamaan artikkelissa Pentti Haanpää ja kustantajat (Kulttuurivihkot 7/1980) todetaan, että Kenraali Impolan kohtalo oli jäädä pois myös kokoelmista Heta Rahko korkeassa iässä, Atomintutkija ja muita juttuja sekä Jutut kokoelman uusista laitoksista (ks. lisää Kari Sallamaa: Kaksisuuntaiset silmät, 1996: 75-76). Laajuus 7 sivua Kirjoitusaika 24.4.1946 Ensimmäinen verio julkaistu Työläisnuorison joululehdessä (1935). Uusi versio julkaistu teoksessa 40-luku (9/1946), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novellissa Vierailu sotamies tapaa tytön ja huomaa, että yhteiskuntaluokkien välillä on aatteiden ja käytöstapojen erottama kuilu. Katkelman kolmannen sivun alareuna on revitty muihin tarkoituksiin. Koko vihko loppuu tekstiin "Severin kanssa ystävykset, jotka vapaa-aikoina oli". Laajuus 2 sivua, teksti kahdessa osassa. Novellin käsikirjoitus digitoidussa dokumentissa Vierailu. Käsikirjoitus huhtikuu 1946. Muistiinmerkintöjä.
Haanpää, Pentti
Siikalatvan kirjasto
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Novelleja. Käsikirjoituksia toukokuu 1946 Kauneuden Kirous. Osa käsikirjoituksesta vuodelta 1946
saunominen
seksuaalinen käyttäytyminen
maaseutuväestö
Digitoitu dokumentti on sinipunainen 20 senttimetriä leveä viivoitettu vihko, oikeassa yläkulmassa lappu "Pohjoiseen 3", keskellä valkoinen lappu "Ruotsinkielen kotitehtäviä v. 1942 AMH" (AMH : Aili Haanpää). Pentti Haanpää on paperipulassaan hyödyntänyt vaimonsa vanhoja opintovihkoja. Dokumentti sisältää kaksi novellin käsikirjoitusta ja osan romaanin Kauneuden kirous käsikirjoituksesta. Novellissa Heinäkuu isäntä Jaako Kortteinen ja kaunis piika Anna Ansala ovat heinänteossa ulkoniityllä. Helle enteilee ukkosta. Jaako alkaa tehdä suovaa hangoten heiniä yhä ylemmäs Annan ottaessa niitä ylhäällä vastaan. Miehellä on näkymä alhaalta hänen hameensa alle. Kun suova on valmis, ukkonen alkaa nousta. Anna soljuu hangon varassa maahan ja hänen reitensä paljastuvat. Ukkosen jyristessä ja sateen siuhutessa seuraa seksiakti. Isäntä on tyytyväinen ja helpottunut, mutta Anna on pettynyt, sillä naiminen vanhemman isännän kanssa ei ollut kuulunut hänen suunnitelmiinsa. Novellin Silkkijakku ohella tämä on Haanpään eleganteimpia eroottis-seksuaalisia tekstejä, jossa ukkonen, salaman energia ja ihmisen seksuaalinen halu rinnastuvat. Jaakon heinähanko, jota myöten Anna liukuu heinäsuovan päältä maahan ja miehen alle on maailmankirjallisuuden luontevimpia fallossovelluksia. Novelli kuuluu Kauneuden kirouksen aihepiiriin, mutta Haanpää ei ole sisällyttänyt tätä novellia romaanin kokonaisuuteen. Se toki sopisi siihen hyvin Annan ja Jaakon yhteen liittymisen alkuna. Vihkossa novellilla ei ole otsikkoa, nimi annettu myöhemmin. Laajuus 10 sivua Kirjoitusaika 6.5.1946, kahdeksan sivun jälkeen pari sivua päiväämätöntä tekstiä Ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa Pohjan Liekki (1947). Sisältyy teoksiin Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950) ja Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Kylpyurheilija Kemppainen uusi työnjohtaja tulee savottaan ja saa kuulla Kemppaisen kylpyurheilijan maineesta. Itsekin kovia löylyjä rakastava kymppi arvelee pärjäävänsä Kemppaiselle löylynotossa, mutta häviää kilpailun. Hän kaataa suutuspäissään korvollisen vettä kiukaalle, jolloin kaikki muut karkaavat saunasta, vain Kemppainen istuu yhä ylhäällä. Seuraavaksi Kemppaista koettaa kammeta valtaistuimelta yhtiön pääpomo. Lyödään vetoa kahdesta litrasta konjakkia, mutta pomi luopuu kilpailusta syyttäen vilustumistaan. Konjakit kuitenkin juodaan. Saunomisen tulkitseminen urheilukäsittein toimii Haanpäällä tällaisen julkisuusmuodon ironiana. Laajuus 11 sivua Kirjoitusaika 20.5.1946 Julkaistu ensimmäisen kerran albumissa Joulusauna (1949), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Katkelmassa Pohjoiseen Ansalan Anna ihastuu Eetu Törmään, Kortteisen talossa vierailevaan hevostenostajaan pohjoisesta. Anna suostuu karkaamaan tämän kanssa miehensä Jaakon nukkuessa humalaansa. Teksti jää kesken Annan ja Eetun karkumatkaa. Kauneuden kirous on Pentti Haanpään isänsä Mikko Haanpään käsikirjoituksesta Ansalan Anna muodistama versio, jota ei julkaistu Haanpään elinaikana. Laajuus 8 sivua Romaani Kauneuden kirous on julkaistu vuonna 2015 (Into).
Novelleja. Käsikirjoituksia elo-lokakuu 1943 Seitsemän miehen saappaat. Osa käsikirjoituksesta vuosilta 1943-1944
modernisaatio
sissisota
pitkästyminen
mielenterveys
Digitoitu dokumentti on vaaleankellanruskea keskikokoinen muistiinpanovihko, jonka kannessa merkintä "Valistus N:o 55" ja nimikirjaimet PH. Dokumentti on kirjoitettu suurimmaksi osaksi lyijykynällä, osin kosmoskynällä. Dokumentti sisältää neljä novellikäsikirjoitusta ja osan romaanin Yhdeksän miehen saappaat käsikirjoituksesta. Korpraali Isolintu ja Selänpään leski -novellissa Isolintu odottaa lomavuoroaan, kun Selänpään leski on kutsunut hänet luokseen. Isolinnun veijarimaisuuden takia lomaa ei myönnetä, kunnes hän sanoo luutnantille loma-anomuksen syyn. Maan väestöpolitiikasta innostunut upseeri myöntää loman oitis ja Isolintu tekee pitkän matkan Selänpään lesken luokse. Novellissa Haanpää rinnastaa tapansa mukaan luonnon voittoisan keväthyökkäyksen armeijan vastaaviin, jotka yleensä epäonnistuvat. Tekstin otsikko on alleviivattu: "Korpraali Isolintu (juttu jatkuu)". Ilmeisesti Haanpäällä oli aikomus jatkaa novellia Isolinnun ja lesken kohtaamisesta, mutta sitä ei käsikirjoituksesta löydy. Romaanin Yhdeksän miehen saappaat kirjoittaminen syrjäytti hankkeen. Teksti on jatkoa digitoidussa dokumentissa Korpimailla. Osa käsikirjoituksesta lokakuu 1942. Seitsemän miehen saappaat. Osa käsikirjoituksesta vuosilta 1942-1943. Päiväkirjaa vuosilta 1942-1943 olevalle katkelmalle. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 15.8.1943 Ilmestynyt kokoelmassa Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into 2014). Ministeri ja maaherra sivuuttavat korpraali Isolinnun tukikohdan -novellissa teksti kuvaa asemasodan pitkäveteisyysttä vuodenaikojen vaihdellessa. Kahta siivilimiestä kuljettava auto pysähtyy vartiossa seisovan Isolinnun kohdalle kysyen, miten pojat tukikohdassa viihtyvät. Isolintu vastaa, että eihän tämä leipä niin leveä ole, vaan pitkä. Pian selviää että herrat olivat rintamaa tarkastamaan tulleet ministeri ja maaherra. Laajuus seitsemän sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 21.8.1943 Julkaistu ensimmäisen kerran julkaisussa Pohjolan Työn Joulu (1943). Sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Maailman äänet tulivat Kivelän korpimökkiin -novellissa korpimökkiläiset Kusti ja Liisa ovat raivanneet korpeen pientilan ja onnistuneet parhaiten pirttiviljelyssä. Vanhimmat lapset ovat jo lähteneet maailmalle. Kolme vuotta omilla teillään ollut Neeri saapuu kotiinsa jouluaattona tuoden mukanaan radion. Radiosta kuuluu taianomaisia ääniä kuten kirkonmenoja, musiikkia ja vieraskielistä puhetta. Tämä on Kivelän mökin historian suurimpia tapauksia. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 13.9.1943 Julkaistu ensimmäisen kerran julkaisussa Aseveljen Joulu (1943). Sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Korpraali Isolintu on jouluna lomalla jossakin pohjoisen kaupungissa. Isolintu tapaa aseveljensä, kapteeni Nokkasen, kaksikko juopottelee ja lopulta Isolintu heitetään kapakasta ulos. Ulkona vanhempi rouvashenkilö pelastaa Ilolinnun joutumiselta putkaan ja vie tämän kotiinsa. Isolintu viettääkin joulunpyhät rouvan kanssa, käy teatterissa ja kävelyllä, mutta kyllästyy ja on loman loppuessa tyytyväinen, kun pääsee takaisin yksikköönsä. Suuresta ikä- ja luokkaerosta johtuen heidän välilleen ei synny eroottista suhdetta. Hyväntekeväisyys on rouvan lahja "tuntemattomalle sotilaalle", sotivalle armeijalle. Katkelmalla ei ole otsikkoa. Yhdeksän miehen saappaat -romaanissa Haanpää on korvannut Isolinnun korpraali Korpilla, kapteeni Nokkasen Nenäsellä ja muuttanut loman ajankohdan joulusta pääsiäiseksi. Koska Isolintu on romaanissa sivuhenkilö, Haanpää sijoitti tämän decameronelaisen seikkailun Korpin kokemukseksi. Muuten teksti on kutakuinkin identtinen. Romaanin ensipainoksessa 1945 episodi on sivuilla 104-115. Laajuus 25 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 2.10.1943 Ilmestynyt teoksessa Yhdeksän miehen saappaat (Otava 1945), julkaistu teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989), Novellissa Lapukkalaiset Lapukan ukko tulee 70 kilometrin päässä olevasta korpimökistään kirkonkylään ja ihmettelee suuren maailman ja modernisaation komeutta. Palattuaan mökkiinsä ukko kuulee, että partisaanit ovat iskeneet naapurikylään ja surmanneet sen asukkaat ja polttaneet talot. Niinpä Lapukan ukon oma kylä käsketään evakuoida. Ukko jää kuitenkin muorinsa kanssa piileskelemään mökkiinsä. He eivät välitä, vaikka kuolisivat, ainakin he saisivat olla lehmänkantturoineen kotona. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 28.10.1943 Novelli on julkaistu ensimmäisen kerran nimellä Lapukkalaiset eivät lähteneet julkaisussa Liiketyöläinen (12/1943). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novelli Hiljainen kenttävartio kuvaa kenttävartion yksinäisyyttä keskellä suuria salomaita. Kerran viikossa tuleva muonakaravaani todistaa, että miehet sentään kuuluvat sotivaan armeijaan. Vartion esimies luutnantti Purnu ja sotamies Lippo istuvat kaiken vapaa-aikansa shakkilaudan ääressä. Eristyneisyys saa miehissä aikaan jopa mielenterveydellisiä oireita. Välillä Lippo siirtää Purnun huomaamatta nappuloita vastoin sääntöjä. Esimies suuttuu tästä ja lyö nappulat hajalle, mutta leppyy pian ja peli jatkuu. Lippo on sittenkin ainoa, joka hänen lisäkseen osaa pelin säännöt. Yhdeksän miehen saappaat - teoksessa Haanpää on muuttanut Lipon korpraali Korpiksi ja liittänyt episodin tämän vaiheisiin. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 6.1.1944 Julkaistu novellina Suomen Kuvalehdessä (8/1944). Katkelma on teoksessa Yhdeksän miehen saappaat (Otava 1945), julkaistu teoksessa Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Aineiston julkaimiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Novelleja. Käsikirjoituksia huhti-toukokuu 1942 Päiväkirjaa huhtikuu 1942
päiväkirjat
aseveljeys
Digitoitu dokumentti on 10 senttimetriä leveä vaaleanpunaruskea ruutulehtiö, joka sisältää kolme novellin käsikirjoitusta ja päiväkirjamerkintöjä. Novelli Jouluna v. 1941 kuvaa junamatkaa kohti rintamaa, junanäkymiä, ääniä ja hajuja, saksalaisen sotilaan ihmettelyä. Lomautuskeskuksessa vietetään joulujuhlaa, kunnes keittiörakennus kinkkuineen palaa poroksi. Huhutaan jopa desanttien tuhopoltosta. Aamuvarhain tie käy taas kohti Vienaa. Tekstin huomattavin piirre on ironia saksalaisia, maailmanvalloittajia ja elintilan etsijöitä kohtaan. Toistuva kodin kynttilöiden motiivi liittyy englantilaiseen lauluun, jota laulettiin rintaman molemmin puolin. Laulun kertoma Jeesuksen syntymä on sodan todellisuuden vastakohta. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja aika Lonkka 14.4.1942 Ilmestynyt kokoelmassa Nykyaikaa (Otava 1942), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Novellissa Korpimailla yksinäisen salomökin emäntä, Teerivaaran Anna odottaa miestään Tuomasta savotoilta jouluksi kotiin. Tämä saapuukin takanaan heidän tyttärensä, helsinkiläispiika Anna, joka jakaa vanhemmilleen ja sisaruksilleen tuomisia. Kuvataan vaatimatonta jouluidylliä, jossa saunotaan ja syödään. Pariskunta sai sittenkin hyvän joulun. Tekstissä otsikko on kirjoitettu versaalikirjaimin "KORPIMAILLA". Tässä dokumentissa on vain novellin alkuosa, joka päättyy virkkeeseen: "Äiti Anna ajatteli, että armahti toki Luoja vielä: antoi hyvän joulun Teerivaaraan." Koko novelli on digitoidussa dokumentissa Nykyaikaa. Osa käsikirjoituksesta huhti-lokakuu 1942. Laajuus 19 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 1.5.1942 Julkaistu ensimmäisen kerran julkaisussa Työn Joulu (1942), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Lintukauppaa on tarina, jossa korpraali Puksu harrastaa vaihtotaloutta saksalaisten aseveljien kanssa. Puksu huijaa ja myy ammuttuja korppeja metsoina ja saa näin kaksi konjakkipulloa. Huijaus tulee kuitenkin ilmi, eikä kauppa enää seuraavalla kerralla onnistu. Juttu on täynnä ironiaa saksalaisia kohtaan. Sotasensuuri vähensi jonkin verran Nykyajan sisältämiä letkautuksia saksalaisista. Laajuus 20 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 17.5.1942 Ilmestynyt kokoelmassa Nykyaikaa (Otava 1942), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Haanpään päiväkirjaa kotiloman jälkeisestä kolme vuorokautta kestäneestä paluusta Lonkkaan kevään kelirikon aikana. Päiväkirjassa kerrotaan mm. pirtun juonnista kuskien hakiessa bensiiniä autoihin. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Hyrynsalmen Hiltusenvaaran torppa 22.4.1942, Lonkka 25.4.1942 Julkaistu teoksessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into 2016).
Novelleja. Käsikirjoituksia tammi-maaliskuu 1950
lakot
väkivalta
ydinaseet
hyväntekeväisyys
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu poikittain tilikirjaan, jossa on sinisiä ja punaisia sarakkeita. Haanpää on tehnyt sivuista nipun, joka ei ole kokonaan järjestyksessä. Tekstissä on sanankorjauksia ja lyhyitä kappaleita on pyyhitty yli. Dokumentti sisältää neljän novellin käsikirjoitukset. Novelli Topias Aatsingin kapina kertoo Topiaksesta, joka seuraa lakkolaisten marssia. Topias ajattelee olevansa sivullinen, mutta joutuu silti lakkolaisten ohella poliisin väkivallan kohteeksi. Novellissa viitataan suoraan elokuussa 1949 tapahtuneeseen Kemin Lautiosaaren lakkomarssiin, jonka poliisit tukahduttivat väkivaltaisesti ja jossa kuoli kaksi lakkoilijaa. Novelli on Haanpään suorimpia poliittisia kannanottoja, joskin se on verhottu hänelle ominaiseen ironiaan. Periaatteellinen kysymys onkin siinä, voiko suurissa tapahtumissa olla sivullinen. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika ei ole tiedossa Ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa Vappu: Demokratian vappujulkaisu (1950). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Kiveä ja kukkia kaksi herrasmiestä keskustelee hautausmaan penkillä sodan välttämättömyydestä ja sen mahdollisuudesta ydinaseiden aikakaudella. Toinen miehistä näkee sodan olevan ihmisen luonnossa, toinen esittää rauhanohjelman sodasta sotaa vastaan, aseiden vääntämisestä sotahullujen käsistä. Laajuus 6 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 31.3.1950 Julkaistu teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Hyväntekeväisyyttä kertoo liikemies Hyvöläisestä, joka kohtaa tiellä raahustavan vanhan ukon. Hyvöläinen ottaa ukon rattailleen ja yhdessä he kiertävät taloja. Hyvöläinen huijaa taloista rahaa tekaistulla tarinalla ukon kurjaan kohtaloon vedoten. Kyllästyttyään puuhaan Hyvöläinen lähettää ukon tiehensä ja pitää saadut rahat ja toteaa vielä, että oikeastaan hänen olisi pitänyt vaatia ukolta ruoka- ja kyytirahaa. Tekstissä ei ole otsikkoa ja se katkeaa kesken virkkeen lähellä loppua. Vihkossa ei ole julkaistun novellin viimeistä virkettä. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika ei ole tiedossa Julkaistu ensimmäisen kerran Kansan Tahdossa (30.4.1950). Ilmestynyt myös kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950) ja teoksessa Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Radioihme kauppias Polso on ensimmäisenä kyläläisenä hankkinut radion. Iisakki Vähäpuheinen lähtee katsomaan tätä ja palattuaan väittää kuulleensä radiosta, mitä hänen vaimonsa ja naapurin eukko ovat hänestä juorunneet. Tämän jälkeen naiset kulkevat viikkokausia suut supussa, kunnes totuus paljastuu. Huumoristinen tarina tematisoi salakuuntelua, minkä George Orwell toi esille vuonna 1949 ilmestyneessä romaanissaan Vuonna 1984. Haanpää saattoi olla asioista tietoinen esimerkiksi tilaamansa The Observer-lehden kautta. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 22.1.1950 Julkaistu nimellä Iisakki Vähäpuheinen ja radioihme ensimmäisen kerran Yhteisvoimin-lehdessä (2/1950), myös kokoelmissa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953) ja Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Novelleja. Käsikirjoituksia vuodelta 1950
kummitukset
tietäjät
taikausko
uskottomuus
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu lyijy- ja mustekynällä tilinpitovihkosta repäistyille ja suikaloiduille liuskoille. Digitoiduissa kirjekuoressa on virheellisiä tietoja tekstien julkaisuista ja kirjoitusajankohdasta. Novellissa Vierailu Antti Maa miettii elokuun yössä juopuneena maailmankaikkeuden ja elämän perusasioita, modernisaation muutosta ja maanluovutusten ongelmia. Maa eksyy hautausmaalle ja päättää kutsua isoisänsä takaisin maan päälle. Ukko ilmestyy ja kaksikko lähtee tallustamaan kylänraitille. Miehet menevät Maan taloon ja ryyppäävät, kunnes sammuvat. Aamulla talon naisväki ei näe vanhaa ukkoa, vaikka tämä yrittääkin lähennellä naisia. Miehet lähtevät kirkonkylälle, jossa vanhus kritisoi nykyajan menoa kuten koneellisia työmenetelmiä, moottoriajoneuvoja ja elokuvia. Lopulta kaksikko suuntaa takaisin hautausmaalle ja ukko katoaa takaisin maan alle. Novelli on Haanpäälle harvinainen fantasianovelli. Tarinassa varioidaan maan käsitettä 17 eri tavalla: muun muassa pitäjän, kylän, talon ja suvun nimellä. Haanpää on käyttänyt osittain isoisänsä Juho Haanpään piirteitä vanhaan Aatu Maahan. Juho Haanpää oli aikanaan talonpoikaissäädyn edustajana valtiopäivillä. Novelli on kirjoitettu New York Herald Tribunen Euroopan painoksen julistamaa suurta kansainvälistä novellikilpailua varten, jonka Suomessa järjesti Helsingin Sanomat. Laajuus 40 + 20 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 13.6.1950 ja 15.6.1950 Julkaistu Helsingin Sanomissa 16.7.1950 ja teoksessa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7. Muisti on tarina Salon ukosta, joka on hukannut lompakostaan setelin ja epäilee vaimoaan, poikiaan ja palkollisiaan tämän johdosta. Kukaan ei tunnusta, joten ukko menee tietäjän luokse ja tämän ohjeiden mukaan järjestää testin, jossa täytyy hypätä köyden yli. Tietäjän mukaan syyllinen kiljaisee hypätessään. Kukaan ihmisistä ei jää kiinni, mutta pikku possun hypättyä ja kiljaistua, isäntä muistaa ostaneensa possun ja siten menettäneensä setelinsä. Liittyy väljästi Haanpään käyttämään Hätämaan tietäjä -motiiviin. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Pakokangas 15.6.1950 Julkaistu ensimmäisen kerran NVL:n 30-vuotisjulkaisussa Nuori Ikaros (1951), sitten Matti Salmisen toimittamassa kokoelmassa Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into 2014). Nuorimies perehtyy maanviljelykseen ja karjanhoitoon on kertomus nuoresta miehestä, joka on pahan ihottuman takia sokean tietäjän talossa sekä potilaana että työmiehenä. Nuorimies ihmettelee tietäjän käyttämiä vanhan kansan taikamenoja. Tietäjän mielestä taikuutta tarvitaan, hän vertaa taikamenoja kirkonmenoihin. Myöhemmin nuorimies edustaa tietäjää aitauskokouksessa vaatien, että karjan vapaata kulkua ei saa estää. Yksi variaatio Hätämaan tietäjä -motiivista, esiintyy Hota-Leenan pojassa (1929) ja Iisakki Vähäpuheisen novellissa Muistomerkki kohdittain identtisenä tämän teksin kanssa. Aihepiiri näkyy myös Atomintutkijan novellissa Hätämaasta. Laajuus 14 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 28.7.1950 Julkaistu sikermässä Kierros, Kootut teokset 8 (Otava 1989). Sakat on novelli Santerista, joka on Amerikasta kotiutuneen siirtolaisemännän rakastaja. Aina kun isäntä on asioillaan, emäntä laittaa tunnusvaatteen pyykkinarulle. Nuorella miehellä on täysi työ tarkkailla merkkiä, niin ettei hän ehdi juuri töitäkään tehdä. Suhdetta on jatkunut parisen vuotta. Viimeisen kerran Santeri vierailee emännän luona ja löytää piilopaikasta palkkionsa; leipää, lihaa ja maitoa. Nauttiessaan näitä hän huomaa isännän ulostekikkaran maitokannun pohjalla: isäntä on siis saanut asian selville. Tekstin otsikkona: "Sakat (jatkuu)". Tarina alkaa kesken juttua ja virkettä: "Vaikka ei niille lopultakaan mitään ollut tapahtunut...". Tämä decameronelainen uskottomuus-, nolaus- ja häpäisyjuttu on osoitus Haanpään halusta rakentaa rohkeasti rajoja rikkovia tekstejä. Laajuus 10 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 21.11.1950 Ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa Kevättervehdys (1951), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Novelleja. Käsikirjoituksia vuosilta 1940-1941
talvisota
amerikansuomalaiset
malminetsintä
ikävystyminen
Digitoitu dokumentti on viivoitettu lehtiö, jonka ensilehdelle on kirjoitettu musteella "Muistiinpanoja kesällä 1940. Elämä on taistelua, tuulta ja myrskyä, muistojen saarilla levätä saa". Todennäköisesti Aili Haanpään kirjoittama. Dokumentti sisältää novelleja vuosilta 1940-1941. Lehtiön alussa sivun verran tekstin hahmotelmaa. Katkelmassa Sodan jälkeen kuvataan talvisodan taistelujen jälkeistä ikävystynyttä luppoilua, jota oli välirauhan jälkeen kestänyt yli kuukauden. Tekstissä on merkintä "(jatkuu etempänä)". Katkelmasta ei saa selvää, oliko tarkoitus liittää se romaanisuunnitelmaan, joka sai nimen Korpisotaa vai johonkin novelliin. Päiväkirjaa se ei ole, koska siinä käytetään he-muotoa. Haanpää oli palveluksessa vuoden 1940 helluntaihin asti, osan aikaa sotasairaala Tilkassa Helsingissä, lopun aikaa Kuusamossa. Laajuus 1 sivua Jälleenrakennuskesä on novelli, jossa Masa on päässyt talvisodan jälkeisenä kesänä maanviljelyshommiin. Hän kyntää parihevosilla peltoa syysrukiin kylvämistä varten, kun kunnan mies Rantalainen ilmoittaa, että toinen hevonen otetaan armeijan palvelukseen. Kolmen viikon kuluttua Masa näkee taas hevosensa, jota oli pidetty liekaan sidottuna vähällä ruualla. Masa sanoo jälleenrakennuksen näköjään viipyvän, kun laukin syöttäminen työkuntoon ottaa viikkoja. Teksti on hyvin kriittinen ja sen olisi sensuurin jatkuessa ollut vaikeuksia päästä julkisuuteen, sillä jälleenrakennuksen aikana valmisteltiin jo jatkosotaa. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 20.9.1940 Julkaistu vuonna 2014 kokoelmassa Eräs avioliitto ja muita kadonneita juttuja (Into). Novellissa Löytö suomalainen hiihtopartio etenee erämaassa. Partio löytää autiotalon, josta asukkaat on sodan alettua komennettu pois. Navetasta löytyy viisi nälkään kuollutta nautaa. Kaatuneiden ruumisröykkiöt eivät ole kaameinta, mitä miehet ovat nähneet, vaan tämä kauhujen talon näkymä. Välirauhan aikana vasemmistolaisen Kiilan albumissa julkaistu teksti on täynnä katkeraa ja groteskia ironiaa sodan hulluutta vastaan. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 25.4.1940 Julkaistu ensimmäisen kerran Kiilan albumissa (1940). Sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Kertomuksessa Katkennut rukous Amerikasta palannut Parkki-ukko pitää pyhäkoulua. Pikku-Topi pelkää kultahampaista ja kaljupäistä äijää. Loppurukouksen aikana isommat pojat virnuilevat ukon sinisuonista kaljua, jolloin Parkki kiroaa ja ajaa kaikki ulos. Haanpää soveltaa lyhyeen juttuun runsaasti raamatullista käsitteistöä. Nimimotiivin mukainen käänne toimii kiroilun ja uskon koomisen ristiriidan kautta. Ajan tavan mukaan Haanpääkin on lyhentänyt kirosanan muotoon: -Kele! Novellin päähenkilö lienee sama Parkki, jonka nuoruuden lakkokokemuksista lännen kaivoksilla Haanpää kertoo novellissa Yhä lännemmäksi (Atomintutkija ja muita juttuja, Otava 1950). Laajuus 8 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 30.10.1940 Ilmestynyt teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Kivet novellissa Vasakka-Leko nauraa Joron malminetsintäpuuhille, kunnes Joron lähettämä näyte tuo kiviherrasmiehen paikalle. Tämä ja Joro löytävät myöhemmin kunnon malmisuonen. Leko jatkaa pilkkaansa, kunnes vuorityö alkaa ja paikalle nousee kaivos. Nyt hän väittää itse tehneensä löydön. Laajuus 16 sivua Kirjoituspaikka ja aika Leskelä 30.12.1940 Ilmestynyt ensimmäisen kerran teoksessa Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Neljässä jaksossa kirjoitettu teksti Kivet katkeaa kesken. Alun perin kyseessä oli suunnitelma elokuvakäsikirjoituksesta, josta Haanpää oli alustavasti sopinut tammikuussa 1939 ryypätessään Nyrki Tapiovaaran kanssa Helsingissä. Nyrki Tapiovaara kuitenkin katosi talvisodassa, minkä jälkeen Haanpää alkoi kirjoittaa laajaa novellia. Haanpää oli tajunnut, ettei hän osaa kirjoittaa elokuvakäsikirjoitusta. Hahmotelmaa on alussa kaksi sivua otsikolla: "Kivet (Suunnitelma jonkinlaiseen filmaattiseen seikkailukertomukseen eli "etsijän tarinaan)". Nuori työmies Lauri Väri pestautuu taloon rengiksi ja yrittää heilastella kauniin talontyttären kanssa. Tyttö kuitenkin löytää rikkaamman kosijan. Kosmoskynätekstiä on pitkin matkaa korjattu punakynällä. Lehtiön loppuun on lisätty nurinpäin viisi riviä, jossa puhutaan kaappikellosta ja ajan kulumisesta. Laajuus 39 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 6.-26.1.1941 Julkaistu teoksessa Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Novelleja. Käsikirjoituksia vuosilta 1945-1946
pula-ajat
siirtolaisuus
metsätyö
Digitoitu dokumentti on Rafael Haarlan ruutulehtiö "R.H. No. 103", jossa on sininen yläreunus, sen päällä pala teippiä. Sisältää kuusi novellia. Novelli Vaari muistelee on kertomus pula-ajasta ja aikakausien muuttumisesta. Vaari muistelee omia kokemuksiaan pula-ajoista, miten hän yritti kaupata vihanneksia ravintolaan, mutta tuotteiden hintojen romahduttua ja ylitarjonnan takia ne eivät kelvanneet edes ilmaiseksi. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.5.1945 (Kirjekuoressa on väärä päiväys 4.VIII -45) Vaari muistelee on ilmestynyt ensimmäisen kerran Kansan kuvalehdessä (21/1945), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Komentajan sotataito kertoo komentajasta, joka rakennuttaa uljasta paraatikorsua Karjalassa, mutta työ menee hukkaan, kun tulee vetäytymisen aika. Novellia ei ole otsikoitu. Laajuus 20 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 5.5.1945 Komentajan sotataito on ilmestynyt julkaisussa 40-luku (5/1945). (Kirjekuoressa on merkintä, että novelli olisi julkaistu Kootuissa teoksissa, mutta tieto ei pidä paikkaansa) Kassun kessukaupoissa Kassun tupakkasato menee hallan takia pilalle. Kauppahenkinen Eetu ostaa jäätyneet lehdet ja myy ne kauppiaalle. Näin Kassu joutuu lopulta ostamaan kiskurihintaan omat tupakkansa takaisin. Novellia ei ole otsikoitu. Laajuus 17 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 16.5.1945 Kassun kessukaupat on ilmestynyt julkaisussa Työnjuhla (1945), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Vuosisadan ottelu on novelli Pankka-ukon viimeisistä vaiheista siirtolaisena Amerikassa, 90-vuotiaana patriarkkana. Otsikoksi merkitty "Vuosisadan ottelu (juttu jatkuu)". Laajuus 7 sivua. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.4.1946 Vuosisadan ottelu sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Viimeinen puu kertoo Juho Pernusta, joka tajuaa tulleensa 50-vuotiaana metsätyöntekijänä tiensä päähän. Valtavat puumäärät ovat kuin läpileikkaus hänen elämästään. Hän on kaatanut monta puuta, myös hänen neljä poikaansa ovat kaatuneet sodassa. Työ on ollut raskasta, mutta puut ovat olleet myös ystäviä tietyllä tavalla, antaneet edes jonkinlaisen elannon. Yksin mökissään Pernu tuntee suurta olemassaolon yksinäisyyttä. Laajuus 24 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 16.4.1946 Viimeinen puu on ilmestynyt julkaisussa Työnjuhla (1946), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Omalla haudallaan on tarina Matti Leväisestä, joka ottaa kaatuneen työvelvollisen identiteetin saatuaan tämän paperit ja asusteet. Kaatunut vihollinen taasen puetaan Matin univormuun ja haudataan suomalaiseen sankarihautaan. Tämä on Haanpään tuotannon suurimpia provokaatioita: venäläisen sotilaan ruumis suomalaisessa sankarihaudassa. Novelli käsittelee ennen kaikkea identiteetin ongelmaa. Muistivihkoon novellin nimen on kirjoittanut ilmeisesti Esko Viirret, nimen jälkeen on merkitty sulkeissa (E V). Laajuus 45 sivua. Tekstissä ei ole päiväystä, koska se katkeaa kesken lehtiön loppuessa. Omalla haudallaan on ilmestynyt julkaisussa Suomen kirjallisuuden vuosikirja 1946, sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijäoikeuksien omistajalta.
Novelleja. Käsikirjoituksia vuosilta 1946-1947
petos
tukkilaiset
maailmankatsomus
herännäisyys
Digitoitu dokumentti on ruskehtavakantinen kuittivihko (Th. Wulff Oy). Teksti on kirjoitettu ensin irti repäistyjen kuittien kapeaan kantaan, sitten pitkille kuittisivuille poikittain. Kirjoitettu osin lyijy-, osin kosmoskynällä. Dokumentti on hyvin vaikeaselkoinen, lukujen alut ja loput ovat miten sattuu, kokonaisuudesta on vaikea saada selvää. Pitkillä kuittisivuilla teksti juoksee aukeamittain siten, että ylhäällä ja alhaalla kulkee eri tarina. Dokumentti sisältää kahdeksan novellia. Novellit Kämpän rakentajat ja Metsäkissan tarina ovat kokoelmasta Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), muut kokoelmasta Heta Rahko korkeassa iässä (Otava 1947). Novellissa Heta Rahko korkeassa iässä Heta Rahko potee asiakaskatoa ja jättää Nevalan kylän ja talon, missä on asunut nyt jo kuolleen Ansalan Annan kanssa. Kierrellessään ja harjoittaessaan hierojan ja kupparin tointa Heta saa eräässä kirkonkylässä vanhan muorin hoidettavakseen. Jutustellessaan muorin kanssa Heta saa idean väittää olevansa yli yhdeksänkymmenvuotias Pehkos-Pekan leski ja kotoisin Tornionjokilaaksosta Ruotsin puolelta. Heta hankkiutuu vähitellen varakkaan Pehkosen suvun tuttavaksi. Kun juhlitaan Hetan väitettyä satavuotissyntymäpäivää, ohi kulkeva nevalalainen isäntä tunnistaa Hetan ja ilmoittaa tämän oikean iän. Ensimmäinen särö Hetan huolellisesti rakentamaan identiteettiin on syntynyt. Novelli liittyy Kauneuden kirous -romaanin Ansalan Annan tarinaan. Heta on Haanpään tunnetuin muunnelma naisveijarista, pikarasta. Laajuus 24 sivua pitkiä kuittilomakkeita, teksti loppuu kesken lauseen ja jatkuu dokumentin lopussa olevilla kuitinkannoilla, joita on 50 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 10.3.1946 Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Sanan seurauksia on tarina mustanpörssin kauppiaasta Eetusta, joka matkustaa Järven pitäjään ruumisarkussa ja pelästyttää muut kuorma-autossa matkaavat. Kun aletaan olla kotikulmilla, Eetu sanoo arkusta kolealla äänellä: "Jokohan tuo olisi pysäysaika?". Seuraa yleinen kauhistus ja Eetu laskeutuu huomaamatta arkusta alas siksikin, ettei tarvitsisi maksaa kyydistä ja välttääksen poliisien tarkastuksia. Tapaus jää kummittelemaan seudun kansanperinteeseen. Näin Eetu sai kostetuksi mukana matkaavalle Mäen emännälle, joka on kauan sitten loukannut häntä, pientä orpopoikaa (nimimotiivin sanan seuraus). Laajuutta ei pysty arvioimaan, koska teksti on vihkossa niin epämääräisessä järjestyksessä Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 26.11.1946 Ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa 100: novellilukemisto (1/1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Renki ja hevonen Aapelus kyntää kylmässä syksyisessä rankkasateessa, kunnes isäntä tulee keskeyttämään työn, koska säälii hevostaan. Aapeluksen isäntä määrää jäämään työhön. Isännän maailmankatsomus on sellainen, että hevonen on hänelle arvokas, rengistä ei ole väliä; tälle maksetaan vain tehdystä työstä. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 22.3.1947 Julkaistu ensimmäisen kerran Työnjuhlassa (1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novelli on julkaistu saksaksi nimellä Aapelusse kosten nichts (Aapelit eivät maksa mitään), novellin julkaisutiedot puuttuvat. Kämpän rakentajat on juttu Hyöky-Hanneksesta, joka on määrätty rakentamaan nuoren kaverin kanssa kesäaikaan tukkikämppää tulevaa talvea varten. Yksinäinen mies nauttii luonnosta ja rauhasta, eikä voi ymmärtää nuorempaansa, jonka silloin tällöin pitää soutaa järven yli kylille huvituksia etsimään. Hannes on nuoruudessaan menettänyt toisen silmänsä, kun hänellä tytön aittaan pyrkiessä ja sen lukkoa auki räplätessä lipsahti puukko silmään. Hannes tietää, että talvella kämpässä on elämää ja luteitten armeijakin saapuu lainomaisesti. Laajuus 19 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 23.7.1947 Julkaistu ensimmäisen kerran Demokraattisen Kansan Kalenterissa (1948). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Metsäkissan tarina on novelli metsään siirtyvästä kotikissasta, joka tappaa heinäsuovassa majailleen pässin rajussa taistelussa. Kissan syötyä muutaman päivän jäistä lihaa, kanahaukka huomaa sen ja seuraa kaksintaistelu. Kissa kuolee ja haukka haavoittuu ja jää liikkumattomana lumituiskuun. Luonnon armoton kiertokulku jatkuu. Kuuluu korpin ääni ja kettu saa etäällä vainun. Teksti loppuu kesken virkkeeseen "Se alkoi tuskissaan pyöriä lumessa, omituista, päätöntä kulkua, pientä ympyrää." Tämä on Lumirimpan ohella Haanpään tunnetuin eläintarina, jota pidetään näytteenä hänen biologisesta maailmankatsomuksestaan. Laajuus 43 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 12.8.1947 Julkaistu ensimmäisen kerran Työväen Joululehdessä (1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Kanava Jupe-niminen mies muistelee toverilleen aikaa, kun mistään ei saanut töitä. Lopulta valtio ojensi auttavan kätensä varatyönä teetettävän kanavan kaivuun muodossa. Se pelasti monet; nyt jo männyntaimi versoo suolla ja kuokkaukko on rouhaissut peltotilkun aukean laitaan. Jupe ei silti voi ymmärtää pulan loppua muuten kuin sillä, että ihmiskunta ryhtyi valmistamaan suurta lahtiaan, toista maailmansotaa. Teksti on niin epämääräisessä järjestyksessä, että sen laajuutta on mahdoton määrittää. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.2.1947 Julkaistu ensimmäisen kerran julkaisussa Vappu : Demokratian vappujulkaisu (1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Sata körttiläistä körttiläiset ryhtyvät auttamaan köyhää uskonveljeään laventamalla kuokkien hänen peltoalaansa. Tilannetta tarkkaileva maankulkija, jolla ei ole uskonnollista vakaumusta, myöntää näyn olevan niin mahtava, että se on tehdä hänestäkin körttiuskovaisen. Vihkossa teksti on niin epämääräisessä järjestyksessä, että sen laajuutta on mahdotonta sanoa. Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.3.1947 Julkaistu ensimmäisen kerran Kiilan aikakauslehdessä 40-luku (3/1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Herätyksiä seitsemän jätkän ryhmä saapuu rankkasateessa tukkikämppään. Vanha Juntunen kertoo kummitustarinan metsäpirusta, joka aikoinaan herätti hänet iskemällä niin napakasti, että näkyi kuin piiskan jälki kantapäästä päälakeen. Liiaksi lämmitetty reikäinen kamina sytyttää kämpän tuleen. Jätkistä nuorin, Rannan Simo, huomaa unohtaneensa kämppään liivinsä, jonka taskuissa olivat savotasta tienatut rahat. Kokeneemmat miehet lohduttavat rahan olevan roskaa, jota tienataan lisää, mutta ei säästellä. Simo heittää saappansakin tuleen alkaen tallustella avojaloin kohti Kairan kirkonkylää. Novelli kuuluu Rannan Simosta kertovaan sarjaan, josta Haanpää suunnitteli 1930-luvulla romaania tai laajaa kertomusta, mutta tarinat jäivät irrallisiksi novelleiksi. Laajuus 19 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 4.3.1947 Julkaistu ensimmäisen kerran Kansan Kuvalehdessä (7/1947). Sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Canth, Minna
Kirjastot.fi
Novelliaiheita vuodelta 1947 Muistiinmerkintöjä ja sitaatteja vuosilta 1945-1946
sitaatit
muistiinpanot
aiheet
Digitoitu dokumentti on kirjoitettu kahdelle kellertävän ruskeakantiselle ruutulehtiölle. Ensimmäisen lehtiön kannen kääntöpuolella merkintä: "82,904 elok. tilillä". Takakannessa "Parcel book Hung photo" (luultavasti Kiinan matkalta) sekä yhteenlaskuja. Ensimmäinen vihko Otsikolla Aiheita ja ajatuksia on aihelmia juttuihin Rukous, Kuoleva mies, jossa mies tunnustaa persoutensa viinaan ja Pulverin-syöjä muori sydänmaalla. Näiden jälkeen vihkossa on arvoituksia jostakin arvoituskirjasta. Laajuus kymmenen sivua Kirjoitusaika 18.2.1947 Toinen vihko Sekalaisia muistiinpanoja mm. J. F. Cajanin teoksesta Suomen historia sekä sitaatteja Aarne Anttilan Lönnrot-elämäkerrasta. Cajan-sitaatteja on vihkossa myöhemmin lisää. Laajuus kymmenen sivua Kirjoitusaika 31.10.1945 Sitaatteja Rabindranath Tagorelta, Romain Rollandin suurromaanista Jean Christophe, Charles Readen romaanista Luostari ja kotiliesi, Émile Zolan romaanista Naisten aarreaitta, Leo Tolstoin romaanista Anna Karenina, Kaarle Krohnin teoksesta Muinaisrunoja, Knut Hamsunin romaanista Maankiertäjä, Blaise Pascalin mietekirjasta, Ralph Waldo Emersonilta, Maksim Gorkilta ja Jussi Tenkun teoksesta Alaston ihminen murrosajan kuvastimessa. Laajuus 15 sivua Kirjoitusaika 1.11.-12.12.1945, 6.2. ja 22.6.1946 Lehtiön lopussa on lista numeroita sarakkeissa.
Novelliaiheita vuosilta 1951-1953 Muistiinmerkintöjä vuosilta 1951-1953
shakki
kirjanpito
Digitoitu dokumentti koostuu kahdesta pienestä ruskeakantisesta ruutulehtiöstä, joihin on kirjoitettu lyijy-, sini- ja punakynillä, sekä kahdesta irtoliuskasta, joissa on todennäköisesti Esko Viirretin kirjoittama aiheluettelo. Lehtiöissä on hyvin sekalaista aineistoa. Ensimmäisen lehtiön alussa on lyhyitä kuvauksia novellien aiheista. Otsikoissa on roomalaiset numerot. Kaikista otsikoista ei saa selvää. Otsikoita ovat mm. I. Miten se piki kiehuu? II. Sahtitorppa, tekstin päälle on kirjoitettu poikittain "Pitkä matka". III. Nätti-Jussi ja hänen juttunsa, tekstin päälle on kirjoitettu poikittain sinikynällä "Iisakki Vähäpuheinen saarnamiestä kyytissä". VIII. Ojalan Iikan helvetti tarina IX. Arvossapidetty mies kylässä X. Nuori mies ja nuoren miehen vaimo, joka elättelee tätä Laajuus kahdeksan sivua Lisää novelliaiheita ja yksittäisiä repliikkejä ja sanontoja otsikolla "Sanoja". Useiden sivujen päälle on kirjoitettu novellien nimiä. Laajuus seitsemän sivua Kirjoitusaika 2.4., 25.5., 18.6.1951 Muistelu Kinnusen kohtaloita Laajuus yksi sivu Kirjoitusaika 22.1.1952 Luonnos novelliin Iisakki Puhemiehenä. Jatkuu otsikolla Hirvipoliiseja, tekstin päälle kirjoitettu "Hirviasioissa". Laajuus 6 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 27.8.1952 Luonnokset Eetusta, joka turmelee sotilaspassinsa sekä sydänmaalaisesta Marja Yppäristä, joka kauhistuu sisävessaa uudessa ja hienossa kaupunkitalossa. Laajuus kolme sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 12.11.1952 Luonnos juttuun Tarkastajana Laajuus 3 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 18.11.1952 Otsikoimaton tekstinpätkä, jonka päälle kirjotettu poikittain Hallantorjuntatykki. Laajuus yksi sivu Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 3.2.1953 Sanontoja ja sananparsia Laajuus kolme sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 24.9.1953 Marja-Yrjön repliikkejä Laajuus kaksi sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 2.11.1953 Toisessa lehtiössä on sekalaisia muistiinpanoja mm. viina- ja talouskirjanpitoa, perunapellon mittausta, talouden puutelista, Korpelaisen mitat ja varusteluettelo. Lehtiön lopussa on merkintöjä kirjeshakkipeleistä mm. E. G. Ansellin, Rune Carssonin ja Aran Thalmayn kanssa. Laajuus 17 sivua Kirjoitusaika 30.7.-2.8.1952
Novellien käsikirjoituksia vuosilta 1951-1952
karnevalismi
aarrelöydöt
alkoholinkäyttö
Digitoitu dokumentti on 16 cm leveä vihko, josta on poistettu musta kansi. Dokumentissa on viisi novellia ja muutamia merkintöjä. Novellien jälkeen vihkossa on tyhjä aukeama, sitten aukeaman molemmilla sivuilla kirjain-numeroyhdistelmiä lyijy- ja punakynällä. Ilmeisesti kyse on shakkitehtävistä. Novellissa Ensimmäinen kaivo nuori mies kuulee Rosvo-Perttusen aarteesta. Kaivonkatsojaksi tekeytyneenä nuorukainen iskeekin todelliseen aarteeseen, vesisuoneen. Rosvo-Perttunen oli Oulun seudun kuuluisa jalo rosvo, tavarantasaaja 1800-luvulla. Laajuus 11 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 18.2.1951 Ensimmäinen kaivo on julkaistu teoksessa Teokset 3 (Otava 1956), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Vanha Eera -novellissa nuori mies koittelee voimiaan patologisen tappelupukarin, Eeran, kanssa. Vanha-Eera ei ole iältään vanha, vaan hän vertautuu oikeaan Vanha-Eeraan, piruun. Laajuus kymmenen sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 16.5.1951 Vanha Eera on julkaistu teoksessa Teokset 3 (Otava 1956), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Hevonen ja Bileamin aasi sijoittuu romaanikatkelmaan Puut, jossa Aatu Tervassavun ostama hevonen kuolee. Aatu ymmärtää kuunnellessaan Paavalin saarnaa puhuvasta hevosesta, että hevosen edeltävä omistaja oli kohdellut tätä huonosti. Tässä luonnoksessa ja julkaistussa versiossa on joitakin eroja: Aatun nimi on Antti, eikä eläin kuole. Laajuus seitsemän sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 8.5.1951 Puut on julkaistu teoksessa Teokset 3 (Otava 1956), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novellissa Kylpyhoitoa Iisakki ottaa reumatismiinsa lämpöhoitoa ja hautautuu ulkovessan jätöksiin tarkkaillen samalla naisten takapuolia. Tarina ironisoi herrasväen kylpyläharrastusta. Laajuus yhdeksän sivua Kirjoituspaikka ja -aika Korpelainen 6.5.1951 Kylpyhoitoa on julkaistu kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novellissa Matka ja vedennäköinen Iisakki matkustaa kaupunkiin viinanhakuun. Paluumatkallaan hän nauttii kaikki juomansa. Laajuus viisi sivua, alusta ja lopusta pari riviä edellisellä ja seuraavalla sivulla Kirjoitusaika 25.8.1952 Matka ja vedennäköinen on julkaistu kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Novellien käsikirjoituksia. Helmikuu 1952
metsästys
kerjäläiset
huutolaiset
Digitoitu dokumentti on leveä ruuduttamaton lehtiö, jossa on viisi novellia. Novelli Kierros kertoo ruotiukon elämäntarinan. Ukko on ollut huutolaispoikana, nainut piian ja päässyt talon isännäksi ja vanhana muistelee kunnalliskodin asukkinan kokemaansa väkivaltaa ja nöyryytystä ruotitalossa. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 14.2.1952 Sokean talutus kertoo 11-vuotiaasta kerjäläispojasta, joka tapaa sokean Vinolan talon isännän. Vanhus pestaa pojan taluttajakseen. Ukko pyytää turhaan vastaantulijoita sylkemään naamalleen. Hän myös kehuu vietelleensä nuorena ja näkevänä pappilan neidin, minkä vuoksi papin perhe muutti maan toiselle puolelle. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 17.2.1952 Poika kivimiehen ja oppaan uralla on tarina nuoresta pojasta, joka on rakennustöissä lapiomiehenä, mutta karkaa välillä vaeltamaan tunturille. Vanhempi kivimies pyytää häntä työtoverikseen kivisillan tekoon, mutta ensi töikseen poika lyö vahingossa lekalla miestä polveen. Poika tietää sen jälkeen, ettei hänestä ole kivimieheksi. Poika pestataan hääparin oppaaksi Haltiatunturille, mutta kyllästyy seuraamaan seksuaalisesti aktiivisen nuoren parin toimintaa. Poika nimittääkin heitä "ihoihmisiksi". Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 23.2.1952 Valittujen lasten kyyti on novelli Iisakista, joka metsästää hirvisonnia. Ammuttu hirvi ei kuitenkaan kuole heti, vaan Iisakki jää sen sarviin roikkumaan repustaan. Alkaa hurja rymistys läpi metsän ja Iisakki haavoittuu pahoin. Lopulta Iisakki saa hirven kurkun viillettyä auki, ja hirvi kuolee. Murjottu Iisakki alkaa nylkeä saalistaan. Laajuus 10 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 26.2.1952 Jokiperäläiset oppivat pesäpallopelin on tarina valtion palkkaamasta ohjaajasta, joka tulee opettamaan jokiperäläisille uutta kansalaistaitoa, pesäpallon pelaamista. Laajuus 3 sivua (katkeaa kesken), tekstin jatko on digitoidussa dokumentissa Pesäpallo. Osa käsikirjoituksesta helmikuu 1952. Sananparsia. Novellit Valittujen lasten kyyti ja Jokiperäläiset oppivat pesäpallopelin (nimellä Pesäpallo) ovat ilmestyneet teoksessa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953). Kaikki novellit ovat ilmestyneet teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989).
Novellien luonnoksia elokuu 1950 Apuraha-anomus elokuu 1950
alkoholismi
riippuvuus
Digitoitu dokumentti sisältää neljä novellia ja apuraha-anomuksen. Teksti on kirjoitettu sinikynällä kapeaan sini- ja punapystyviivoitettuun kirjanpitovihkoon, joka on nurkasta kastunut ja kuivuessaan muuttunut ruskeaksi. Sivulta 31 alkaen vaihtuu hiukan leveämpään samantapaiseen kirjanpitolehtiöön. Koska Aili Haanpää oli Piippolan osuuskassan hoitaja, aviomies sai kirjanpitolehtiöitä kirjoitusmateriaalikseen. Neljännen novellin 7. sivulla lyijykynä vaihtunut kosmoskynäksi. Novellissa Pitkä matka Erkki Komu lähtee tietöihin Lappiin mittausmestarin apulaiseksi, mutta mestari ratkeaakin ryyppäämään päiväkausiksi. Sahtitorpassa juhlat jatkuvat ja Erkkikin pääsee viinan makuun. Kesken kaiken vanha mies löytyy kuolleena nurkasta, mutta juomingit jatkuvat silti. Lopulta miehet suuntaavat takaisin ja mestari vaatii kyytiä pyytäneeltä tytöltä seksuaalista kanssakäymistä vastineeksi. Erkki tarkkailee tytön ja mestarin puuhia ja oppii elämän karuja lainalaisuuksia. Laajuus 34 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.8.1950 Novelli Pitkä matka on ilmestynyt kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellin Veikkaaja päähenkilö on Ville Veneheitto, joka on veikkauskuumeen uhri. Hän ei lannistu, vaikka onni menee aina hiukan ohitse. Työkaveri seuraa tätä maniaa ironisen huvittuneesti. Laajuus kymmenen sivua Kirjoituspaikka ja -aika Pessari 17.8.1950 Veikkaaja on ilmestynyt ensimmäisen kerran Työväen Joululehdessä vuonna 1950, sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Syöntiä ja muisteluita isäntä Jussi Pihka pitää perheensä ja palvelusväkensä otteessaan aterioiden aikana, itse ahmien ja puhuen taukoamatta. Isäntä myös huvittelee naapurinsa, Aatami Puun, hajamielisyyden kustannuksella. Nuori renkipoika nolaa isäntänsä jätettyään pöydälle korjaamansa kengän vanhan kantalapun, josta isäntä toistuvasti haukkaa syytellen asian paljastuttua talon naisväkeä. Kukaan ei uskalla nauraa vitsille, tosin isäntä itse hiljenee samalla. Laajuus kaksitoista sivua Kirjoituspaikka ja -aika Pessari 20.8.1950 Syöntiä ja muisteluita sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Pullojänis on tarina Tikasta, joka kehuskelee metsästystaidoillaan. Tikan kaksi kaveria haluavat nolata tämän. He jättävät polun varteen jäniksen, jonka mahan sisään on ommeltu viinapullo. Tikka ampuu jäniksen ja hänen suolistaessaan sitä puukko karahtaa pullon kylkeen. Kaverit sieppaavat pullon ottaen siitä ryypyn, mutta Tikka ei vasten tapojaan ota. Kavereilla on nyt aina keino hiljentää Tikka muistuttamalla häntä Suomen jahtihistorian ainutlaatuisesta jäniksestä. Laajuus kolmetoista sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 29.8.1950 Pullojänis on ilmestynyt ensimmäisen kerran julkaisussa TUL joulu vuonna 1950. Se sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Vihkon lopussa oleva apuraha-anomuksen luonnos on päivätty 21.8.1950.
Digitoitu dokumentti sisältää yhdeksän erilaista tekstiä. Tekstit on kirjoitettu lyijy- ja kosmoskynällä palkkakuittilehtiöön, jossa on merkintä "RAAHE OY Halosenniemen saha". Eräs helsingiläisromaani on kirjoitettu Gummeruksen antologiaan Meistä tuli kirjailijoita (1947). Laajuus kahdeksan sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 10.5.1947 Novellissa Väinö Matias maksaa häiringin päähenkilö on juoppo ja rahantunteva ukko. Laajuus 12 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Pakokangas 22.5.1947 Väinö Matias maksaa häiringin on ilmestynyt ensimmäisen kerran 1940-luku -lehdessä (nro 5-7/47). Novelli sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (1989). Novellissa Vierailu ukkovaari ilmestyy haudan takaa kaimalleen Aatu Maalle. He tekevät yhdessä kaupunkireissun, jonka jälkeen ukko taas palaa hautaansa. Yhdessä ihmetellään modernisoitumisen rajua rientoa, sähkövaloja ja tehopommeja. Novelli on kirjoitettu alunperin New York Herald Tribunen Euroopan painoksen julistamaa suurta kansainvälistä novellikilpailua varten, jonka Suomessa järjesti Helsingin Sanomat. Laajuus 32 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 8.8.1947 Piippola Vierailu on ilmestynyt kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellin Metsäkissan tarina teema on darvinistinen olemassaolontaistelu eläinmaailmassa. Laajuus kolme sivua, suluissa merkintä "jatkoa" Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 12.8.1947 Metsäkissan tarina on ilmestynyt ensimmäisen kerran kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novelli Erämies Laru käsittelee metsästystä, ketunpyyntiä ja huiputusta. Laajuus 28 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 25.9.1947 Erämies Laru on ilmestynyt ensimmäisen kerran kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Heta Rahkon esittelyä Otavan mainoslehteen. Laajuus kolme sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 3.10.1947 Novellissa Lasta ristille Rämeen Mari hiihtää matkojen takaa kirkonkylään ja kantaa esikoistaan repussa rovastin kastettavaksi. Tämä kieltäytyy, kun kasterahasta puuttuu 70 penniä. Niin Mari palaa tyhjin toimin mökkiinsä. Novellin teemana on kirkon ahneus. Kyseessä on luonnoksesta romaaniin Jauhot. Laajuus 13 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 26.10.1947 Lasta ristille on julkaistu romaanissa Jauhot (Otava 1949), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Yhä lännemmäksi -novellissa aiheina on lakkotaistelu, tappo ja pako. Laajuus 40 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Piippola 18.2.1948 Yhä lännemmäksi on ilmestynyt ensimmäisen kerran kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989). Novellissa Pulveri käsitellään lumelääkkeen plasebovaikutusta. Laajuus 13 sivua, teksti katkeaa kesken Kirjoitusaika ja -paikka ei ole tiedossa. Pulveri on ilmestynyt ensimmäisen kerran kokoelmassa Atomintutkija ja muita juttuja (Otava 1950), sisältyy teokseen Kootut teokset 7 (Otava 1989).
Novgorodilaisten retki Hämeeseen v. 1311
sotaretket
varhaiskeskiaika
linnoitukset
linnat
linnavuoret
Hakoisten linna
Hämeen linna
1300-luku
Janakkala
Häme
Novgorod
Ruotsi
Historiantutkija Julius Ailio (1872–1933) käsittelee artikkelissaan Hämeen ja Novgorodin suhteita 1000-luvun alkupuolella. Ailio keskittyy erityisesti novgorodilaisten vuonna 1311 Hämeeseen tekemään hävitys- ja ryöstöretkeen. Häme oli tuohon aikaan jo joutunut Ruotsin vaikutuspiiriin, joten retki oli myös Ruotsia vastaan tähdätty isku. Novgorodilaisen kronikan antamien tietojen pohjalta Ailio päättelee retken tapahtuneen kevättalvella vuonna 1311. Kronikan mukaan novgorodilaiset hävittivät Vanain linnan esilinnan ja piirittivät päälinnaa kolme vuorokautta. Ailion mukaan kronikan Vanain linna tarkoittaa Janakkalan Hakoisten linnaa.
Ailio, Julius
Julkaistu aikakausjulkaisussa: Historiallinen aikakauskirja 1915.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
Keitele
valokuvat
lentopallo
1970-luku
Paananen, Wellamo
Keiteleen Nujun nuorten miesten lentopallojoukkue uusissa peliasuissaan. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 9.11.1972.
Paananen, Vellamo
Keiteleen kunnankirjasto
1910-luku
Hamulan Nujun perustajajäsenet 1912. Vas.Opettaja Otto Räsänen, tak. vas. Eemil Vesterinen, Tuure, Hugo ja Arttu Pellikka. Edessä vas. Lasse Jäntti, Evert Vesterinen, Arvi Rahikainen ja Aaro Rahikainen. Nuju on perustettu 12.8.1912. Kuva on otettu Hamulan koulun kentällä sauvaliikeharjoituksien yhteydessä luultavasti 1915. Valokuvaaja ei tiedossa. Kuva saatu ? Rahikainen, Kuusela. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 1.9.1967.
aidat
maisema
Nummen kevyen liikenteen alikulku rakenteilla
alikulut
tiet
Nummen kevyen liikenteen silta rakenteilla
Hirvijoki -- Varsinais-Suomi
joet
Kevyen liikenteen silta Hirvijoen yli rakenteilla v. 1992.
taajamat
yritykset
Seurakuntakodin parkkipaikalta kuvattua näkymää Nummelle. Nakkikioski "Nummen risteyksessä" oli aikanaan suosittu kauppa- ja kohtaamispaikka.
ilmakuvat
markkinat (tapahtumat)
Nummen kylää kuvattuna kirjaston rakennustyömaan nosturista Nousiaisten päivien Henrikin markkinoiden aikaan.
huoltamot
talvi
Nummentietä molempiin suuntiin; kauppa, Shell, kioski. Ensimmäisessä kuvassa taustalla myös Nousiaisten lukion Abi-ajelun kuorma-autot.
kerrostalot
Nummen lähikirjasto 1970-luvulla, Turun kaupunginkirjasto
Turku
sivukirjastot
kirjastorakennukset
Nummen lähikirjasto rakennettiin 1973 kiinteistöyhtiöksi, josta kaupungin omistama eli kirjaston osuus oli 75%. Rakennus suunniteltiin alusta asti kirjastoksi. Arkkitehtitoimisto Olli Vahtera, rakennuksen rakensi Ruola oy. Mukana suunnittelussa oli koulutoimentarkastaja Veikko Junnila, jonka vaimo oli myöhemmin pitkäaikainen Nummen kirjaston johtaja Mailis Junnila. He suunnittelivat yhteistyössä sisustuksen Olli Vahteran kanssa. Nummen kirjastossa oli alunperin tilaa 800 neliötä. Kirjasto on edelleen toiminnassa.
Turun kaupunginkirjasto
panoraamat
Nummen silta ylittää Hirvijoen Maskuntien alussa. Hirvijoen Nummen kohdalla ylittävä 1900-luvun alkuvuosina valmistunut kivisilta. Joen pehmeät savipenkat vaikeuttivat tuntuvasti sillan rakentamista, mutta urakoitsijana toiminut Palon Longin silloinen isäntä hoiti pohjustuksen huolellisesti ja suoriutui tehtävästään muutenkin niin hyvin, että silta kuuluu nykyisin suojeltaviin kohteisiin ja on sellaisena mainio osoitus menneiden sukupolvien kivimiesten taidoista. (Nousiaisten historia II, Ulla Heino, 1980)
Hirvijoen Nummen kohdalla ylittävä 1900-luvun alkuvuosina valmistunut kivisilta. Joen pehmeät savipenkat vaikeuttivat tuntuvasti sillan rakentamista, mutta urakoitsijana toiminut Palon Longin silloinen isäntä hoiti pohjustuksen huolellisesti ja suoriutui tehtävästään muutenkin niin hyvin, että silta kuuluu nykyisin suojeltaviin kohteisiin ja on sellaisena mainio osoitus menneiden sukupolvien kivimiesten taidoista. (Nousiaisten historia II, Ulla Heino, 1980)
1920-luku
Nummen silta ja Hirvijoki jäiden lähdön aikaan
tulvat
jäidenlähtö
kevät