taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. The book of F is dotted with ditties that popularize the ‘F’ word without once mentioning the most used and abused word.
Pereira, Priya
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Teos on taiteilijakirja. Japanilaishenkisiä miniatyyrimaalauksia. Kannet ruskeata kangasta. Kirjan sulkee naru, johon on kiinnitetty pieni keramiikka-Buddha. Uniikkikappale.
Hursti, Terhi
Teos on taiteilijakirja, ns. "pläräri". Kirjan lehtiä on tarkoitus selata nopeasti, jolloin muodostuu liikkuvia kuvia. Numeroitu painos (AP/150).
Connelly, Hugh
Teos on taiteilijakirja. Käsin sidottu teos sisältää kahdeksan kertomusta, kuvituksena seitsemän kuvaa silkkipainotekniikalla. Signeerattu ja numeroitu kpl (1/40).
Monks, Joanna
Teos on taiteilijakirja. Julkaistu alun perin vuonna 1929. Ranskankielinen rinnakkaisteksti.
Ernst, Max
Breton, André
Tanning, Dorothea
Teos on taiteilijakirja. Haitarikirja, jonka sivut liittyvät alussa ja lopussa toisiinsa, muodostaen ikään kuin kehän. Kehän ulkopuolisten sivujen sävyt ovat tummat, sisäpuolisten vaaleammat. - Sekatekniikka: monotypia, maalaus. - Ei tekstiä.Mustat kannet, takakannessa hopeanvärinen teksti. - Teoksen inspiraationa on ollut Roberto Nassin runo The Mantis. Teos on valmistunut taiteilijan ollessa Villa Sarkiassa, Sysmässä v. 2012. Uniikkikappale, tekijän signeeraama.
Bertesina, Valeria
Nassi, Roberto
Lundberg, Mikael
Catharina Ekdahl
Maria Lantz
Claudia Lindén
Nina Weibull
Kirja on taiteilijakirja. J.O. Mallanderin lahjoitus kokoelmaan.
"The Muxlows is the history of an English family from Yorkshire. I found it in 1972, in the city of Leeds, in the last pages of a badly damaged bible."
Carrión, Ulises
Teos on taiteilijakirja. 102-sivuinen kirjanen, jonka jälkisanat erillisenä, 8-sivuisena liitteenä. Teoksen tekstiosuuden pohjana Alexander Stubbin alun perin englanninkielisinä kolumneina julkaistut tekstit tekijän uudelleen muotoilemina. Editio 150 kpl (83/150).
Nylen, Antti
Stubb, Alexander
The order of things : ban archaeology of the human sciences
Teos on taiteilijakirja. Teoksessa on aakkosjärjestyksessä kaikki sanat Michel Foucaultin kirjasta The Order of Things : An Archaeology of the Human Sciences. Teoksessa ei ole nimiösivua eikä kolofonia. Teosta kuvaavia asiasanoja: käsitetaide, käsitteellinen kirjoittaminen, conceptual writing, kokeellinen runous (M. Kuorinki). Painos 500 kpl.
Kuorinki, Mikko
Seme, Astrid
Teos on taiteilijakirja. Tekstiä, ei kuvitusta. Näyttely: "Anton's memory", Bevilacqua La Masa Foundation, Palazetto Tito, Venezia, 29.5 - 20.9.2009.
Ono, Yoko
Teos on taiteilijakirja. Painos 1840 kappaletta.
Johnson, Ray
The subversion of images : notes illustrated with nineteen photographs by the author
Teos on taiteilijakirja. First edited and published by Marcel Marien in 1968 in a limited edition of 230 copies, half a year after Paul Nougé's death, The Subversion of Images is a miniature classic in both the photobook and surrealist canons. It collects Nougé's notes and photographs from 1929-30 to form a guidebook to the surrealist image. Nougé here outlines his conception of the object and the surrealist approach to it, while also offering an accompaniment to the visual work of his colleague, René Magritte, whose paintings he sometimes titled. How might a tangle of string elicit terror? How might the suppression of an object move one to sentimentality? What is the effect of a pair of gloves on a loaf of sliced bread? Nougé's accompanying photographs explore these notions, and feature a number of his Belgian surrealist colleagues. This translation is presented as a facsimile of the original edition, with an afterword by Xavier Canonne, director of the Musée de la Photographie.
Nougé, Paul
Kasper, M.
Canonne, Xavier
Teos on taiteilijakirja. The quest is to document in an artist-book a work-in-project that combines image and text. This book describes how a visual artist and composer who spends her free time in dance schools and keeps record of the dancers’ movements keeps reprocessing the same material again and again as technology advances. She learns how to write as she collects and combines ‘writing exercises’ (ètudes), switching between arts, in the same way as one who is led to explain something while ‘lost in translation’ among every possible expression or memory, and ultimately succeeds in developing definitions.
Lemi, Esthir
Teos on taiteilijakirja. A collection of abstract compositions, created with textures made on photocopiers. Hypothesis as to what image might be are given. Signed and numbered edition 35/100.
Stewart, Alexander
Teos on taiteilijakirja. Suurikokoisilla sivuilla mustavalkoista, linopainotekniikalla tehtyä kuvitusta, jossa nuoria tyttöjä ja kukkia. Numeroitu painos (29/50).
Vergnano, Alina
Theodor Weisflog & C:os Eftertr. Holgers & Berg
siirtomaatavarat
kolonialvaror
agentuurit
agenturer
vilja
spannmål
jauhot
mjöl
Vaasa
Vasa
1800-luku
1800-talet
1900-luku
1900-talet
yritykset
företag
Theodor Weisflog & C:os Eftertr. Holgers & Berg Agenturrörelse med kolonialvaror, spannmål, mjöl m.m. Wasa Grundades 1893 Theodor Weisflog Siirtomaatavarain, viljan, jauhojen y.m. agentturiliike. Waasa Perustettu 1893.
Theses on the Body Politic (In the Labyrinth)
Teos on taiteilijakirja. Taiteilijaryhmä Iconoclast (myöh. IC-98): Patrik Söderlund & Visa Suonpää. Painos 200 kpl.
IC-98
Iconoclast
Suonpää, Visa
Söderlund, Patrik
Teos on taiteilijakirja. Tekstiä ja piirroksia.
Pettibon, Raymond
Teos on taiteilijakirja. Liittyy With love -projektiin, itsenäinen kolmas osa. Sisältönä taiteilijoiden keskusteluja pääkallojen merkityksestä eri kulttuureissa ja niiden taiteessa. Julkaistu Kari Kenetillä 2002 pidetyn näyttelyn yhteydessä.
Keskinen, Eija
This was a project but we have forgotten what it was
Teos on taiteilijakirja. Kierrevihko, jossa 44 numeroimatonta sivua.
Wu, Ruohong
Quintanar, José
tervanpoltto
väitöskirjat
tervan valmistus
Pohjanmaa
1700-luku
Kruunupyyn kirkkoherran Eric Juveliuksen (1718-1791) väitöskirja De arte picem destillandi in Ostrobotnia (1747) ilmestyi myös ruotsiksi nimellä Tiärtilwäckningen i Österbotn (suom. Tervanvalmistus Pohjanmaalla). Juvelius korostaa metsän ja siitä saatavan tervan merkitystä Pohjanmaan elinkeinoelämälle. Tervanpolton tekniikkaa ja työvaiheita hän havainnollistaa taidokkain puupiirroksin.
Juvelius, Eric
Oulun kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto
Teos on taiteilijakirja. Ismo Kajander vietti juhlavuottaan 1999 neljän näyttelyn sarjalla. Portfolioon on koottu näyttelyihin liittyvät postikortit sekä projektin esittelyteksti "Vuosituhanten vaihde".
Kajander, Ismo
Hinkka, Jorma
Raekallio-Teppo ,Vuokko
Keuruun kaupunginkirjasto
Keitele
valokuvat
asuinrakennukset
Paananen, Wellamo
Tiehaaran ison tuvan viimeisen uunin muurasi Aatu Jääskeläinen 1946. Kuva Unto Koskiselta.
Paananen, Vellamo
Keiteleen kunnankirjasto
kokoukset
1960-luku
Koirakylän metsäautotien osakkaiden kokous kunnanvaltuuston kokoussalissa. Edessä vasemmalta: Olavi Nuutinen ja Tuure Paananen. Toinen rivi vasemmalta: Erkki Jauhiainen ja Eemil Kosti. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 25.3.1966.
sopimukset
käyttöoikeus
tiet
puumerkit
Pukkila -- Kantele
Kanteleella asuneiden Johan Klemettilän, Johan Ylösmattilan ja Johanes Alasmattilan välinen sopimus tienkäyttöoikeudesta. Sopimus on vahvistettu allekirjoituksilla ja puumerkeillä.
Pukkilan kunnankirjasto
Tietävälän koulun oppilaat istuttamassa männyntaimia
puut
istutus
koululaiset
Tietävälä
Timperi, Kalevi
Kolmantena vasemmalla opettaja Kalevi Timperi. Kuva 1960-luvun alkupuolelta.
Pitäjäsanomat
Orimattilan kaupunginkirjasto
tietyöt
Tietöitä Puistotien suunnalla 1980-luvun alussa
Puistotie
1980-luku
Tietoja entisestä Kajaanin pataljoonasta
Kajaani
Kajaanin kihlakunta
historia
paikallishistoria
pataljoonat
virkatalot
päälliköt
lääkärit
tuomarit (oikeus)
saarnaajat
artikkelit (julkaisut)
Kun Kajaanin linna vuonna 1716 hävitettiin, muodostettiin linnan varustusväeksi asettuvasta miehistöstä Pohjanmaan rykmenttiin kuuluva komppania, jonka päällikkönä toimi nk. maakapteeni. Vuonna 1788 muutettiin Kajaanin komppania Pohjanmaan rykmenttiin kuuluvaksi pataljoonaksi. Artikkelissa esitellään Kajaanin komppanian upseereita ja muita virkailijoita, kuten lääkäreitä, sotatuomareita ja saarnaajia, sekä heille varattuja virkataloja.
Enwald, Gustaf
Tietoja eräistä Kajaanin vanhimmista tonteista ja taloista sekä niiden omistajista
rakennukset
tontit
maanomistajat
Kainuun Sanomat
Artikkeli sisältää luetteloita Kajaanin kaupungin tonteista, rakennuksista ja omistajista vuodesta 1736 alkaen, jolloin tontit numeroitiin ensimmäisen kerran. Vuonna 1820 tonttien numerointia muutettiin. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomien numeroissa 15.6., 26.6., 9.7., 18.7., 29.7., 30.7., 7.9. ja 14.9. vuonna 1935. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin vanhojen talojen ja tonttien omistajia käsitellään myös artikkelissa Tietoja Kajaanin kaupungin taloista ja tonteista sekä niiden omistajista vuosilta 1820-1901 sekä Kajaanin kaupungin talot ja tontit sekä niiden omistajat isovihan jälkeisellä ajalla.
Tietoja Hyrynsalmen hautausmaahan haudatuista tunnetuista henkilöistä
Hyrynsalmi
henkilöhistoria
vainajat
haudat
hautausmaat
Artikkelissa esitellään Hyrynsalmen kirkonkylän hautausmaahan haudattuja henkilöitä ja heidän taustojaan 1800- ja 1900-luvuilta. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numerossa 2B/1930. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin 16:sta reservikomppaniasta
sotahistoria
komppaniat
Kainuun Sissi
Tietoja Kajaanin 16:sta reservikomppaniasta 1800-luvulta, muun muassa sen harjoituspaikasta, päälliköistä ja vääpeleistä. Artikkeli on julkaistu Kainuun Sissi -lehdessä numeroissa 6-8 vuonna 1933. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin asukkaiden talouskaluista y.m. omaisuudesta 17- ja 18-sataluvuilla
käyttöesineet
tavarat
omistus
perukirjat
porvaristo
Kajaani (sanomalehti)
Kajaanin kaupunki on vuodesta 1727 kirjannut ylös perunkirjoihin esineitä, joita porvarit niihin aikoihin omistivat. Artikkelissa luetellaan perunkirjoihin perustuvia tavaroita ja niiden omistajia ja esineiden mahdollisia arvoja. Vanhemmissa perunkirjoituskirjoissa ei mainita huonekaluja, sillä siihen aikaan kaupunkilaisten asunnoissa olevat huonekalut katsottiin taloon kuuluvaksi, eikä niitä saanut muuttaessa ottaa mukaansa. Omaisuusluettelo jatkuu 1700-luvun alkupuolelta aina 1800-luvun loppuun. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehden numeroissa 10 ja 11 vuonna 1932. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin luona olevan Karolineburg-nimisen tilan vaiheista
Paltamo
torpat
maatilat
Vuonna 1834 nimitettiin Fredrik Calamnius Kajaanin tuomiokunnan tuomariksi. Tämän jälkeen hän osti Joutava-nimisen kruununtorpan Paltamosta. Vuonna 1836 hän rakennutti tontille asuinrakennuksen ja seuraavana vuonna toisen, vieläkin suuremman rakennuksen. 27. joulukuuta 1836 Calamnius meni naimisiin Karoliina Kristina Stenrothin kanssa ja nimesi torppansa Karolineburgiksi vaimonsa mukaan. Lukuisten vaiheiden kautta tilan omisti artikkelin kirjoitushetkellä Kajaanin Puutavara Osakeyhtyö, joka osti sen Uleå Osakeyhtiöltä 22.11.1926 maksaen siitä 3 miljoonaa markkaa. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin maalla olevan nk. Auralan latokartanon entisistä omistajista
kuninkaankartanot
maanomistus
Tietoja Kajaanin kaupungin alueella sijainneesta Auralan talosta, sen vaiheista ja entisistä omistajista. Auralan taloa nimitettiin vuoteen 1851 asiakirjoissa Käpäläksi, joskus myös Björnsundiksi. Vuoden 1865 tonttikirjassa käytetään nimitystä "Käpälän eli Auralan latokartano". Aurala mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1724 Kajaanin raastuvanoikeuden lainhuutopöytäkirjassa. Sen entisen omistajan raatimies Filip Filipssonin kuoleman jälkeen hänen perillisillään ei ollut varaa maksaa perintojaosta koituneita kuluja kaupungille ja toimitusmiehille, joten maistraatti pidätti kuolinpesään kuuluvan, kaupungin maalla olevan Käpälän kaupungille maksujen korvaamiseksi. Filipssonin perilliset eivät lainhuudossa lunastaneet Käpälää, jolloin se jäi kaupungin omistukseen. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 91/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kaupungin taloista ja tonteista sekä niiden omistajista vuosilta 1820-1901
Kajaanin tontteja ja niiden omistajia vuodesta 1820 vuoteen 1901. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 74, 77, 78 ja 79 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Kajaanin vanhojen talojen ja tonttien omistajia käsitellään myös artikkelissa Tietoja eräistä Kajaanin vanhimmista tonteista ja taloista sekä niiden omistajista sekä Kajaanin kaupungin talot ja tontit sekä niiden omistajat isovihan jälkeisellä ajalla.
Tietoja Kajaanin kaupungista vuosilta 1841 ja 1842
1840-luku
kuntien tulot
työntekijät
Lönnrot, Elias
Kajaanin kaupungin historiaa vuosilta 1841 ja 1842. Artikkelissa kerrotaan muun muassa tuon ajan kaupungin tonteista, rakennuksista, ammatinharjoittajista, pormestari Anders Durchmanista, raatinmiehistä sekä kaupungin tuloista ja menoista. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 72/1928. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kihlakunnassa eläneestä suvusta Spoof
1600-luku
suvut
Spoof (suku)
Spoof-suvun vanhimmiksi jäseniksi tiedetään varmuudella 1600-luvun jälkipuoliskolla eläneet Erik, Johan ja Jonas. Kun Johan, tai Juhana, kuoli lapsettomana ja Jonas sai ainoastaan tyttäriä, jatkui suku ainoastaan Erikin sukuhaarasta. Suvun jäseniä on asunut tiettävästi aina 1600-luvun loppupuolelta Lempäälässä. Jonas Spoofin, syntynyt 28.9.1647, monista lapsista Erik ja Matias siirtyivät asumaan Kajaanin seudulle. Erik siirrettiin piirimaanmittariksi Paltamon pitäjään 1763, missä hän kuoli naimattomana 1764. Matias taas nimitettiin Paltamon piirin nimismieheksi 1764 ja tuli Kajaanin kihlakunnassa eläneen Spoof-suvun kantaisäksi. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 12.4.1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin kihlakunnasta ja etenkin Paltamon pitäjästä
paikallishistoriat
Kainuu
Teos on laaja historiallinen kuvaus Kajaanin kihlakunnasta. Paltamo on muita alueita laajemmin esillä, mutta myös muita nykyisen Kainuun paikkakuntia käsitellään teoksessa. Kirjoittaja käy läpi hallinnollisia asioita, luonnonoloja, elinkeinoja, väestörakennetta ja halla- ja nälkävuosien oloja. Teoksessa on runsaasti taulukkoja ja listoja havainnollistamassa esimerkiksi väestön tiheyttä sekä eläin- ja kasvilajien esiintymistä alueella. Teos käsittelee enimmäkseen 1800-lukua, mutta myös aiempiin vuosisatoihin viitataan useissa luvuissa.
Mustonen, Oskar. A. F.
Kajaanin kaupunginkirjasto - Kainuun maakuntakirjasto
Tietoja Kajaanin seurakunnan lukkareista 1729-1934
papit
lukkarit
Kajaanin kaupungin perustamisen jälkeiseltä ajalta ei ole tämän artikkelin mukaan varmaa tietoa, kuka kaupungissa on toiminut lukkarina, mutta on arveltu, että sellainen on kuitenkin virkaan nimitetty vuonna 1665. Isoviha hävitti vanhimmat kirkonkirjat, joten vuosina 1651-1729 Kajaanissa lukkareina toimineiden tiedot puuttuvat. Artikkelissa luetellaan Kajaanin kaupungin lukkareina isonvihan jälkeen, alkaen vuosina 1729-1733 lukkarina toimineesta Jacob Filipssonista. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numerossa 49/1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhasta pappilasta ja koulutalosta
koulurakennukset
pappilat
Kajaanin seurakunta sai oman kirkkoherran 1655 sen jälkeen, kun seurakunta erotettiin Paltamon seurakunnasta omakseen. Pappilan tuolloisesta sijainnista ei ole varmuutta, mutta artikkelin kirjoittaja G. Enwald arvelee, että se on sijainnut tontilla numero 31. Venäläiset polttivat pappilan isonvihan aikaan, ja heti rauhan jälkeen 1721 ryhdyttiin rakentamaan uutta pappilaa entisen paikalle. Pappilan kerrotaan valmistuneen asumiskuntoon 1723. Pappila sijaitsi tällä paikalla vuoteen 1791, jolloin rakennukset olivat käyneet liian huonokuntoisiksi. Kruununvouti Daniel Elfving myi talonsa ja tonttinsa seurakunnan käyttöön ja sai itselleen vanhan pappilan sekä 6 000 kuparitaalaria eli noin 3 840 markkaa. Uuden pappilan tontilla sijaitsi kaksi asuinrakennusta. Toiseen näistä kaksikerroksisista taloista oli sijoitettu kaupungin koulu, jonka kunnossapitovastuu oli aluksi kaupungin kappalaisella ja koulunopettajalla. Katselmusoikeus määräsi kunnossapitovelvollisuuden kuitenkin kaupungille ja maaseurakunnalle. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä numero 136/1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhemmasta raatihuoneesta ja nykyisen raatihuoneen rakentamisesta
raatihuoneet
Kajaanin kaupungilla ei ollut varsinaista raatihuonetta, ennen kuin se 19. helmikuuta 1747 osti 900 kuparitaalarilla linnan päällikön Didrik Trolinin leskeltä tämän omistaman kartanon ja tontin. Tätä rakennusta käytettiin raatihuoneena vuoteen 1830 saakka, jolloin yhä tälläkin hetkellä Kajaanin keskustassa oleva raatihuone valmistui. Jo vuonna 1754 pidettiin raatihuonekartanoa niin rapistuneena, että tehtiin piirustukset uutta raatihuonetta varten. Uusi raatihuone jäi kuitenkin toistaiseksi rakentamatta, ja vanhaa raatihuonerakennusta ryhdyttiin korjaamaan vuonna 1766. Kajaanissa vieraillessaan vuonna 1819 Aleksanteri I huomautti raatihuoneen huonosta kunnosta ja käski, että uusi raatihuone olisi rakennettava hänen kustannuksellaan. Uusi rakennus nousikin Kajaanin keskustaan viimein 1830. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numero 132/1929. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhemmista postimestareista ja postioloista
postinjakajat
postitoimipaikat
postityöntekijät
Ensimmäinen varma tieto Kajaaniin perustetusta postikonttorista on vuodelta 1669, vaikka kaupungissa lienee ollut postitoimisto jo heti kaupungin perustamisen jälkeen 1651. Johan Gamman toimi Kajaanin postimestarina 1669. Artikkelissa esitellään Kajaanilaisia postimestareita Gammania seuranneesta Johan Uhlvikista (postimestarina vuoteen 1743 saakka) aina ensimmäiseen naispuoliseen Kajaanin postimestariin Charlotta Backmaniin (postimestarina 187-1900). Samalla kerrotaan myös postinkulusta ja isonvihan ja pikkuvihan vaikutuksista postin kulkuun ja kaupungin oloihin. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa numeroissa 145 ja 146 vuonna 1931. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanin vanhimmasta palolaitoksesta
palokunnat
tulipalot
lait
Vuodesta 1733 määrättiin Kajaanissa vuosittain yksi raatimiehistä "tarkastamaan, kuinka tulta käsitellään kaupungissa". 1779 päättivät kaupungin porvarit, että "asukkaitten tuli mies talosta vuorottain, kaksi miestä kerrallaan, joka yö kulkea palovartijoina". 18. kesäkuuta 1807 raivosi Kajaanissa suuri tulipalo, joka alkoi seppä Daniel Söderströmin talosta ja tuhosi 78 huonetta kahdesta korttelista vieden mennessään 39 asukkaan kaiken omaisuuden. 14. joulukuuta 1866 vahvisti senaatti Kajaanin kaupungille laaditun palojärjestyksen. Tätä lakia noudatettiin vuoten 1923 saakka, ja se sisälsi 40 pykälää. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä ilmeisesti numerossa 8 noin 1900-luvun puolivälissä. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaaninjoen yli kulkevan Ämmänsillan vaiheista
sillat
sillanrakennus
Artikkeli Kajaanissa sijaitsevan, Kajaaninjoen yli kulkevan Ämmänsillan vaiheista ja historiasta. Ensimmäisen Ämmänsillan tarkasta rakennusajankohdasta ei ole varmaa tietoa, mutta sen arvellaan rakennetun Kajaanin linnan kanssa samaan aikaan, eli noin vuonna 1609. Silta koostui kahdesta osasta: toinen kulki linnan ja maaseurakunnan ja toinen linnan ja kaupungin välillä. Vuonna 1716 venäläiset räjäyttivät linnan, ja samalla tuhoutui myös pohjoispuolen silta. Sodan jälkeen rakennettiin hävitetyn sillan tilalle uusi, jonka kevättulvat veivät sekä uuden että vanhan sillan vuonna 1741. Toinen Kajaanijoen yli kulkeva silta oli käytössä sata vuotta eli vuoteen 1845, jolloin artikkelin kirjoitushetkellä käytössä ollut silta valmistui. Artikkeli on ilmestynyt Kainuun Sanomissa 1.2. ja 5.2. vuonna 1936. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja Kajaanissa olevan Johannes Messenius'en raamatun omistajista
Messenius, Johannes
Raamattu
Henrik Vilhelm Claudelinin artikkelissa "Kajaanin linnan kuuluisan ja oppineen vangin Joh. Messeniuksen jesuiittaraamattu vielä tallella - Kajaanissa?" (http://digi.kirjastot.fi/admin/items/show/125935, julk. n. 1930) kerrottiin, että Karl Johan Lundin jälkeen jättämästä kirjastosta löydettiin vanha Raamattu, jonka arvellaan kuuluneen Johannes Messeniukselle. Raamatun ja kirjaston omisti löytöhetkellä K. J. Lundin poika, Kajaanin varatuomari Holger Lund. Tässä artikkelissa selvitetään, kuinka kyseinen Raamattu on päätynyt Kajaaniin ja ketkä ovat olleet mahdollisesti sen aikaisemmat omistajat. Kun Messenius siirrettiin 1626 Kajaanin linnasta Ouluun, hän vei kirjastonsa mukanaan. Kuollessaan 1636 oli hän lahjoittanut kirjastonsa Oulun kirkolle, mutta suurin osa kokoelmasta myytiin. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehden numerossa 22.8.1930(?). Kirjoittajana nimimerkki G. E-d eli Gustaf Enwald.
Johannes Messeniuksen Raamatusta on kirjoitettu myös seuraavassa artikkelissa: Kajaanin linnan kuuluisan ja oppineen vangin Joh. Messeniuksen jesuiittaraamattu vielä tallella - Kajaanissa?.
Tietoja kaste- eli ristimänimistä Kajaanissa vuosina 1653-1858
henkilönnimet
Kajaanissa vuosien 1653 ja 1858 välisenä aikana annettuja etunimiä ja niiden taustaa kirkonkirjoista ja veroluetteloista. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä 7.4. ja 3.5. vuonna 1934. Kirjoittajana G. Enwald.
Tietoja koskenperkaustöistä Pohjanmaalla sekä Ämmä- ja Koivukosken suluista
Savo
joenperkaus
kanavat (vesiväylät)
kanavasulut
Kajaaninjoki
Suomen koskenperkaus- eli joenperkaustöiden alkuunpanija oli Sotkamon kappalaisen Jaakko Chydeniuksen poika Samuel Chydenius. Hänet nimitettiin Turun yliopiston ensimmäiseksi kemian ja minerologian dosentiksi 5.12.1753, ja hän perusti omalla kustannuksellaan kemiallisen laboratorion. Ehdotettuaan Ruotsin tiedeakatemialle, miten Suomen kulkuyhteyksiä voitaisiin koskien perkaamisella parantaa, annettiin hänelle toimeksi tutkia Pohjanmaan ja Savon vesistöjä sekä valvoa niissä aloitettua perkaustyötä. Samuel Chydenius hukkui 11. heinäkuuta 1757 Kokemäenjoen koskia mittaillessaan. Hänen jatkajakseen määrättiin hänen apulaisensa Jaakko Stenius. Artikkeli on ilmestynyt Kajaani-lehdessä, ja sen on kirjoittanut kruununvouti G. Enwald.