runot
sananlaskut
kertomukset
kaunokirjallisuus
kirjailijat
Hattula
Hämeenlinna
Juteini, Jaakko
Julkaistu kirjana: Wiipurissa : (A. Cederwallerin kirja-painossa), 1815.
Kansalliskirjasto
Muisto-Patsas Suomessa Aleksanderille I Keisarille ja Suurelle Ruhtinaalle
Julkaistu kirjana: Turusa : (J. C. Frenckell ja poika), 1815.
Julkaistu kirjana: Turussa : (Frenckellin kirjapainossa), 1810.
äänitteet
äänitiedostot
Vänrikin markkinamuisto on luettu Runebergin teoksesta Vänrikki Stoolin tarinat, vuoden 1918 painoksesta. Käännös on Paavo Cajanderin. Äänitteen on toteuttanut Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX, lukija Antti Paranko.
Runeberg, Johan Ludvig
Julkaistu painettuna kirjassa: Runeberg, J.L.: Vänrikki Stoolin tarinat. - Helsinki : Kansanvalistusseura, 1918.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
Hämeenlinnan lyseekartanon vihkijäisissä
Cajander, Paavo
koulurakennukset
koulut
lyseot
runoilijat
Vuonna 1873 perustetun Hämeenlinnan lyseon uusi ja nimenomaan lyseota varten suunniteltu koulurakennus valmistui vuonna 1888 ja vihittiin käyttöön 17. syyskuuta. Hämeenlinnalaissyntyinen runoilija Paavo Cajander kirjoitti tilaisuuteen tämän juhlarunon. Runo on digitoitu Lydiaan vuonnan 1890 ilmestyneestä Hämäläis-osakunnan viidennestä Kaikuja Hämeestä -albumista, jossa lyseon vihkiäisten vuosiluku on virheellisesti 1886.
Julkaistu kirjassa: Kaikuja Hämeestä V : Hämäläis-osakunnan albumi. - Helsinki (Helsingissä : Suomalaisen kirjallisuuden seuran kirjapainossa), 1890.
kansantarinat
tarinat
Theodolinda Hahnssonin kertomus Pitkänniemen synnystä perustuu Hämeenlinnan seudulta peräisin olevaan kansantarinaan. Tarina kertoo Katumajärven Pitkäniemen synnystä kahden mahtavan hämäläisen, Aimon ja Kammon välisen taistelun tuloksena. Kertomus on julkaistu painettuna mm. teoksissa Pikku kertoelmia (1878) ja Kotikuusen kuiskehia (1. p. 1884). Äänitteen on toteuttanut Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX vuonna 2010, lukija Panu Koskinen.
Hahnsson, Theodolinda
Julkaistu painettuna kirjassa: Hahnsson, Theodolinda: Pikku kertoelmia. - Hämeenlinna: Hahnsson, 1878.
Hämeen linna
Runoilijanimellä Tuokko kirjoittaneen Antti Törneroosin romanttis-ihanteellinen runo Birger Jaarlin linna julkaistiin ensimmäisen kerran Hämäläis-osakunnan ensimmäisessä Kaikuja Hämeestä -albumissa vuonna 1872. Äänitteen on toteuttanut Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX, lukija Antti Paranko.
Tuokko
Julkaistu kirjassa: Kaikuja Hämeestä I : Hämäläis-osakunnan albumi. - Helsinki : Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1872.
Försök till utredande af finska språkets grammatik
kielioppi
suomen kieli
Jaakko Juteinin kirjoittama Försök till utredande af finska språkets grammatik (Suomen kieliopin selittämisen koe) ilmestyi Viipurissa vuonna 1818. Kielioppinsa esipuheessa Juteini korostaa sitä, että suomen kielen murteiden pohjalta on muodostettava yhteinen kirjakieli, jota on puheessakin noudatettava. Julius Krohnin mukaan Juteinin kielioppi oli vähäarvoinen, mutta se oli kuitenkin aikanaan arvokas lisä siihen asti vähän tutkitun suomen kielen rakenteen selvitystyössä.
Julkaistu kirjana: Wiborg : (And, Cederwaller), 1818. http://www.rahasto.kansalliskirjasto.fi/pelastakirja/digitoidut.php?id=226
Sanan Laskun Koetuksia ja Runon Tähteitä
Sanan laskun koetuksia ja runon tähteitä on digitoitu Kansalliskirjaston Pelasta kirja -kampanjassa.
Julkaistu kirjana: Wiipurissa : (Cederwallerin lesken ja pojan kirja-painossa), 1844. http://digi-tilaukset.lib.helsinki.fi/pelastakirja/p76-06_sanan_laskun_koetuksia.pdf
lastenkirjat
aapiset
1800-luku
Jaakko Juteini julkaisi jo vuonna 1816 alkuopetusta varten oman aapisensa nimellä Lasten kirja. Lasten kirjaan liittyy myös opettajan ohjeeksi tarkoitettu kirjanen: Lyhyt neuwo lapsen opettajalle. Juteinin aapinen aloittaa lukutaidon opettamisen esittelemällä "perustussuomen puustawit": äänelliset (vokaalit), yksinänsä äänettömät (konsonantit), pitkä-äänelliset sekä kaksi-äänelliset (diftongit). Kansalliskirjaston Pelasta kirja -kampanjassa on digitoitu Juteinin Lasten kirjan kolme ensimmäistä painosta. Toinen painos ilmestyi vuonna 1819 ja kolmas vuonna 1826.
Julkaistu kirjana: Wiipurissa : (A. Cederwallerin kirja-painossa), 1816. http://www.rahasto.kansalliskirjasto.fi/pelastakirja/digitoidut.php?id=221
Erhetyksen waikutus elli lapsen murha on kertomus nuoren ja viattoman Teresian lankeemuksesta. Tällä kirjallaan kirjailija tahtoi taistella "sitä julmaa ja kauhistavaa murhan syndiä vastaan, johon moni sala-wuoteuteen horjahtanut onneton nainen on uupunut äitinä tuskaisessa tilassansa". Murhe, kipu ja "houraus" saavat kertomuksen tytön tukehduttamaan lapsensa heti synnytyksen jälkeen, ja hän kuolee itsekin muutaman päivän kuluttua surkeassa tilassa, sillä hän pitää syntiänsä suurempana kuin Jumalan armoa. Kertomus päättyy Juteinin runoon Oma tundo.
Julkaistu kirjana: Wiipurissa : (And. Cederwallerin kirja-painossa), 1827. http://www.rahasto.kansalliskirjasto.fi/pelastakirja/digitoidut.php?id=224
Anteckningar af Tankar uti Warianta Ämnen
sensuuri
kielletyt kirjat
Jaakko Juteini sai filosofisesta teoksestaan Anteckningar af tankar uti varianta ämnen syytteen vääräoppisuudesta. Kirjailija tuomittiin oikeudessa syylliseksi, ja teoksen koko painos takavarikoitiin ja määrättiin hävitettäväksi polttamalla. Myöhemmin hovioikeus kuitenkin kumosi Juteinin tuomion, mutta kirjat oli jo ehditty polttaa. Teos on digitoitu Kansalliskirjaston Pelasta kirja -kampanjassa.
Julkaistu kirjana: Wiborg : (hos And. Cederwaller), 1827. http://digi-tilaukset.lib.helsinki.fi/pelastakirja/p33-06_anteckningar_af_tankar.pdf
Arkkikirjallisuutta, numeroitu sarja (1–22)
arkkikirjallisuus
laulut
mietelmät
Jaakko Juteinin Arkkikirjallisuutta on 22 vihkosen sarja, joka sisältää runoja, virsiä, juomalauluja, mietelmiä ja muita pieniä kaunokirjallisia kirjoitelmia. Arkkikirjallisuuden sarjaan sisältyvät seuraavat vihkoset: Neljä wirren koetusta, Wiisi laulun laitosta, Hengen herätyksiä, Pieniä piirroksia, Wakaisia wärsyn päitä, Leikillisiä wärsyn päitä, Hupauksia, Oma-tekoisia Sanan-Laskuja, Pieniä Runoja, Huwitus-lauluja, Rakkauden lauluja, Juoma-Lauluja, Muutama Ajatus Tutkinnon Aineista, Seka-Sanomia, Sydämen Sulatuksia Ihmiselle (Kehoitus armahtamaan kanssa-luotuja, Ihmisen arwo, Luotujen arwo, Linnun pesä, Kissan Poika, Markkinat), Mainioita Suomessa (Suomen suku, Wiipurin pamaus 1495, Nuija-sota Suomessa 1597). Jaakko Juteinin arkkikirjallisuutta vuodelta 1844 on digitoitu Kansalliskirjaston Pelasta kirja -kampanjassa.
Julkaistu kirjana: Wiipurissa : (Cederwallerin lesken ja pojan kirja-painossa), 1844. http://digi-tilaukset.lib.helsinki.fi/pelastakirja/p87-06_arkkikirjallisuutta.pdf
Kaksi uutta ja kaunista laulua kuuluisasta karkurista Matti Haapaojasta. Ensimmäinen: Matti meni karkuun Kakolasta. Toinen: Matti joutui kiinni Hämeenlinnassa
arkkiveisut
murhaajat
Haapoja, Matti
Suomen 1800-luvun kuuluisin suurrikollinen ja murhamies Matti Haapoja karkasi neljä kertaa Kakolan vankilasta. Tämä arkkiveisu kertoo paosta, joka päättyi kiinnijäämiseen Hämeenlinnassa talvimarkkinoiden aikaan. Arkkiveisu on painettu Tampereella Emil Hagelbergin ja kumppaneiden kirjapainossa.
Gustafsson, G. W.
Julkaistu painettuna: Tampere : Emil Hagelberg ja kumppanit, 1879. http://www.tampere.fi/kirjasto/digiaineisto/arkkiveisut/maalliset/gustafsson/gustafsson4.pdf
Tampereen kaupunginkirjasto
Petollinen vaimo eli maisteri Nantti Sainion surullinen kuolema myrkyllä ja rouvansa Aina Sainion tunnustus ja tuomio
1890-luku
rikokset
Hämeenlinnan lyseon lehtorin Ferdinand (Nantti) Sainion murha vuonna 1892 herätti paljon huomiota koko maassa, jopa ulkomaillakin. Tapaus innoitti useampaakin arkkiveisurunoilijaa. J. Kalakankaan arkkiveisu aiheesta on painettu Tampereella Kirjapaino Suomen kirjapainossa.
Kalakangas, J.
Julkaistu painettuna: Tampere: Kirjapaino Suomen kirjapaino, 1892. http://www.tampere.fi/kirjasto/digiaineisto/arkkiveisut/maalliset/kalakangas.pdf
Surullinen laulu eli julma aviomies Tyrvännön kappelissa
Häme
Tyrväntö
murhat
Arkkiveisu kertoo, miten Koivuniemen torpan isäntä ja piika murhasivat kuristamalla torpan emännän ja viiden lapsen äidin Tyrvännössä, Haukilan kartanon mailla.
Kangas, J.
Julkaistu painettuna: Tampere: Tampereen kivipaino, 1900. http://www.tampere.fi/kirjasto/digiaineisto/arkkiveisut/maalliset/kangas/9.pdf
romaanit
Hämeenlinnaan sijoittuva romaani Martta ilmestyi WSOY:n kustantamassa Kodin kirjasto -sarjassa vuonna 1891.
Julkaistu kirjana: Porvoossa : Werner Söderström, 1891.
Savon Jääkäri : kolmi-näytöksinen näytelmä
näytelmät
Theodolinda Hahnssonin kirjoittama näytelmä Savon Jääkäri ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1877 J. A. Hahnssonin kustantamana. Se julkaistiin myös kokoelmassa Kotikuusen kuiskehia vuonna 1884.
Julkaistu kirjana: J. A. Hahnsson, Helsinki, 1877. http://www.gutenberg.org/etext/17900
Muistoja Naantalista eli vanhan tädin kertomus
pienoisromaanit
Muistoja Naantalista ilmestyi ensimmäisen kerran J. A. Hahnssonin kustantamana vuonna 1874. Kertomus julkaistiin myös kokoelmassa Kotikuusen kuiskehia (1884).
Ainoa hetki : kolmi-näytöksinen näytelmä
Theodolinda Hahnssonin näytelmä Ainoa hetki ilmestyi ensimmäisen kerran hänen kotikaupungissaan Hämeenlinnassa puolison J. A. Hahnssonin kustannuksella vuonna 1873, toinen painos ilmestyi 1874. Hahnssonin näytelmässä merimies Heikin ja torpantyttö Hannan rakkausasiat järjestyvät lopulta parhain päin. Ainoa hetki sisältyy myös kokoelmaan Kotikuusen kuiskehia (1884).
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : J. A. Hahnsson (G. E. Eurén), 1873.,http://www.gutenberg.org/etext/17900
Lehtori Nantti Sainion arvaamaton lähtö maailmasta ja vaimonsa vangitus
F. A. Kaseliuksen laatima arkkiveisu kertoo hämeenlinnalaisen lehtorin Ferdinand (Nantti) Sainion murhasta, josta tuomittiin lehtorin Aina-vaimo. Arkkiveisu on painettu Tampereella Uuden kirjapaino-yhtiön kirjapainossa.
Kaselius, Frans August
Julkaistu painettuna: Tampere: Uuden kirjapaino-yhtiön kirjapaino, 1892. http://www.tampere.fi/kirjasto/digiaineisto/arkkiveisut/maalliset/kaselius.pdf
Haapakallio : idyllin-tapainen kuvaelma Hämeenmaasta
novellit
lyhytproosa
Haapakallio oli Theodolinda Hahnssonin esikoisteos ja maamme ensimmäinen naiskirjailijan suomen kielellä kirjoittama romaani. Kirjan tapahtumat sijoittuvat K-n pitäjään K-veden rannalle, josta käydään asioilla Hämeenlinnan kaupungissa. Haapakallio ilmestyi ensimmäisen kerran Helsingissä Suomalaisen kirjallisuuden seuran kustantamana vuonna 1869. Se sisältyy myös Hahnssonin kokoelmaan Kotikuusen kuiskehia (1884).
Julkaistu kirjana: Helsingissä : Theodor Sederholm, 1869.,http://www.gutenberg.org/etext/17900
Janakkala
Lauluvihkosen esipuheen ovat allekirjoittaneet tilan mies Kustaa Paturi ja seurakunnan lukkari G. Sileeni Janakkalasta. Tekijät itse kuvailevat runovihkonsa sisältöä seuraavasti: "Tässä wihossa olemme enimmittäin laulaneet Rakkauesta, jossa olemme wähin kuwailleet rakkauen luontoa, ja siinä sivussa tahtoneet näyttää mitkä onnettomat seuraukset rakkaus tuottaa, waromattomuuesta." Huvilaulut saivat aikanaan varsin myönteisen vastaanoton kirjallisissa piireissä. Kokoelman toinen runo Kirwiäiselle (Ilon ääni, ihanainen...) on tullut tunnetuksi myös lauluna, tavallisemmin nimellä Leivolle.
Julkaistu kirjana: Helsinkissä : G. O. Wasenius, 1842. http://s1.doria.fi/helmi/bk/1800/fem970241/slides/01.html
Paturi, Kustaa
Sileeni, G.
Suru wirsi kauheasta murhasta jonka itsellinen Robert Kustaanpoika teki Juhannus päivänä vuonna 1882
G. W. Gustafssonin arkkiveisu kertoo samasta Hämeenlinnassa tapahtuneesta surmatyöstä kuin Simo Hirvosen arkkiveisu. Arkkiveisu on painettu Tampereella, Emil Hagelbergin ja kumppaneiden kirjapainossa.
Julkaistu painettuna: Tampere: Emil Hagelberg ja kumppanit, 1882. http://www.tampere.fi/kirjasto/digiaineisto/arkkiveisut/maalliset/gustafsson/13.pdf
Wiinantehtailia : näytelmä kahdessa näytöksessä
Hahnssonin raittiushenkinen pieni näytelmä Wiinantehtailia ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1877. Näytelmä sisältyy myös kokoelmaan Kotikuusen kuiskehia (1884).
Julkaistu kirjana: Jyväskylässä : Weilin & Göös, 1877. http://www.gutenberg.org/etext/14212
Mäkelän Liisu ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1880 Hämeenlinnassa J. A. Hahnssonin kustantamana. Mäkelän Liisu sisältyy myös kokoelmaan Kotikuusen kuiskehia (1884).
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna: Hahnsson, 1880.
Marjapojat ilmestyi vuonna 1894 WSOY:n Kodin kirjasto -sarjassa.
Julkaistu kirjana: Porvoossa : Werner Söderström, 1894. http://www.gutenberg.org/etext/14807
Kotikuusen kuiskehia ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1884 Edlundin kustantamana. Teos sisältää aiemmin erillisinä ilmestyneet kertomukset Kuuselan kukka (1872), Kaksois-veljekset (1870), Muistoja Naantalista (1874), Mäkelän Liisu (1880), Haapakallio (1869) sekä näytelmät Ainoa hetki (1873), Savon Jääkäri (1877) ja Viinantehtailija (1877). Kertomukset Pitkänniemen synty ja Rikas köyhänäkin olivat ilmestyneet aiemmin teoksessa Pikku kertoelmia (1878). Lisäksi teokseen sisältyvät kertomukset Torpan tyttö, Juhannusaatto mummon luona, Köyhäinmajassa ja Mitä koski kohisee? Mitä kuuset kuiskailee?.
Julkaistu kirjana: Helsingissä : Edlund, 1884. http://www.gutenberg.org/etext/17900
Theodolinda Hahnssonin pienoisromaani Kaksi ilmestyi Helsingissä Edlundin kustantamana vuonna 1893.
Julkaistu painettuna: Helsingissä: G. W. Edlund, 1893.
Theodolinda Hahnssonin kertomus Joululahjat ilmestyi vuonna 1891 Edlundin kustantamana.
Julkaistu kirjana: Helsingissä : Edlund, 1891. http://www.gutenberg.org/etext/15340
1800-luvun lopulla oli vielä laillista ja tavallistakin, että orvoksi jääneet lapset myytiin ns. vaivaishuutokaupassa. Kunta maksoi huutolaisen ottajalle pienen rahasumman, ja se joka tyytyi pienimpään korvaukseen sai hänet taloonsa. Hahnssonin laajin romaani Huutolaiset kertoo kolmesta orpolapsesta, Helystä, Iiristä ja Martista, jotka joutuvat huutolaisiksi K:n pitäjässä, Hämeenlinnan lähellä. Nämä lapset ovat 1880-luvun orpolapsiksi melko onnekkaita, koska kaikki pääsevät lopulta hyviin koteihin. Kertomuksen päähenkilöksi nousee Iiri, joka koettuaan ensin kovia Renkalan talossa, pääsee pitäjän lukkarin ja tämän matamin kasvatiksi. Iiri toimitetaan Hämeenlinnaan tyttökouluun ja hänestä tulee opettaja. Lopulta hän päätyy kartanonrouvaksi ja saa järjestettyä lastenkodin kotipitäjäänsä: "Se on pää-asiallisesti hänen ansionsa, että saatamme sanoa: Meidän pitäjässä ei myydä ihmisiä, meillä ei ole huutolaisia enään!" Huutolaiset ilmestyi alun perin viitenä vihkona vuonna 1887 Werner Söderströmin kaunokirjallisessa julkaisusarjassa. Toinen painos ilmestyi vuonna 1918 Otavan kustantamana.
Julkaistu kirjana: Porvoossa : Werner Söderström, 1887.
Hahnssonin Kuuselan kukka -kertomuksen tapahtumat sijoittuvat Kokkolan seudulle. Siellä oli ”meren rannalla kaunis Niemen talo, jota hallitsi kuudenkymmenen vuoden vanha ukko”. Kuuselan kukka on kraataritädin kahdeksantoistavuotias Lyyli-tytär, ”seudun ihanin neito”, jonka Niemen ukon poika Mikki tahtoo puolisokseen. Isä ei kuitenkaan huoli miniäkseen vaatimattoman mökin kasvattia, talontytär sen olla pitää. Monivaiheisten tapahtumien jälkeen Lyyli ja Mikki saavat toisensa, mutta joutuvat lähtemään Hämeeseen ilman Niemen ukon siunausta. Lopuksi sopukin kyllä solmitaan. Rakkausjuonen ohella pienoisromaanissa kuvataan myös paikallisia tapoja, mm. juhannuksen viettoa ja elonkorjuutalkoita Kokkolan seudulla. Kuuselan kukka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1872, toinen painos ilmestyi vuonna 1874. Kertomus julkaistiin myös Hahnssonin kokoelmassa Kotikuusen kuiskehia (1884).
Julkaistu kirjana: Helsingissä : J. A. Hahnsson (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapainossa), 1872.
Kääntäjänä ja kielinerona paremmin tunnetun hämeenlinnalaisen Valfrid Hedmanin ainoa painettu runokokoelma ilmestyi vuonna 1906. Kokoelma sisältää Hedmanin omien itämaalaishenkisten runojen lisäksi muutamia käännöksiä mm. espanjan-, italian- ja turkinkielisistä runoista.
Hedman, Valfrid
Julkaistu kirjana: Helsinki : Kustannusosakeyhtiö Osmo, 1906.
Tervehdyssanoja armollisimmalla luvalla 30 p. Toukokuuta v. 1890 seppelöidyille sadalle seitsemällekymmenelle neljälle filosofian maisterille
Paavo Cajander kirjoitti paljon runoja tilaustyönä erilaisia juhlatilaisuuksia varten. Vuonna 1890 Cajander sai vakinaisen nimityksen suomen kielen lehtorin virkaan Helsingin yliopistossa. Samana vuonna hän kirjoitti juhlarunon yliopiston maisteripromootioon. Runon lisäksi teos sisältää promovoitavien maistereiden ja riemumaistereiden luettelon. Maistereiden joukossa on myös useita Hämeenlinnan historiasta tuttuja nimiä, mm. kirjailija Theodolinda Hahnssonin poika Hannu Hahnsson ja lehtori Nantti Sainio, jonka murha aiheutti suuren kohun Hämeenlinnassa vuonna 1892.
Julkaistu painettuna: Helsinki : Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1890.
Tawastehus slott : en romans från Birger Jarls af Bjelbo tidehwarf
Vapaaherratar Gustafva Sofia Hjärne (1780–1860) oli Suomen ensimmäisiä naiskirjailijoita ja Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherranakin toimineen Gustaf Hjärnen puoliso. Hän julkaisi vuonna 1831 pienen romanttisen runoteoksen Tawastehus slott, jota myytiin Hämeenlinnan suuressa tulipalossa samana vuonna kodittomaksi jääneiden hyväksi. Kansantarinaan pohjautuva runo sijoittuu Birger-jaarlin aikaan ja kertoo jaarlin kauniista sisaresta Hildegardista, joka rakastuu hämäläiseen heimopäällikköön Ruhoon. Rangaistukseksi Hildegard teljetään linnan vankikomeroon, jonne hän menehtyy. Hildegardia pelastamaan rientänyt Ruho haavoittuu taistelussa ja kuolee rakastettunsa vierelle.
Hjärne, Gustafva Sofia
Julkaistu kirjana: Helsingfors : G. O. Wasenius, 1831.
Pikku kertoelmia ilmestyi vuonna 1878 J. A. Hahnssonin kustantamana. Se sisältää alkuperäiset kertomukset Pitkänniemen synty ja Rikas köyhänäkin, mukaelmat Katri, Tekla ja Kalastaja-Lassi sekä suomennoksen Onnen kukkaset. Kertomus Pitkänniemen synnystä perustuu Hämeenlinnan seudulta peräisin olevaan kansantarinaan. Tarina kertoo Katumajärven Pitkäniemen synnystä kahden mahtavan hämäläisen, Aimon ja Kammon, välisen taistelun tuloksena.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : J. A Hahnsson (Hämäläisen osakeyhtiön kirjapaino), 1878.
Paavo Cajanderin elinaikana hänen runojaan julkaistiin lähes pelkästään erilaisissa kokoomajulkaisuissa, kuten Hämäläis-osakunnan Kaikuja Hämeestä -albumissa. Vuonna 1898 ilmestyi kuitenkin Kansanvalistusseuran kustannuksella pieni kirjanen, johon oli koottu parikymmentä aiemmin muualla julkaistua runoa. Kokoelman aloittaa Cajanderin tunnetuin runo Isänmaalle, joka on paremmin tunnettu nimellä Maljanesitys isänmaalle (Yks voima sydämehen kätketty on...). Cajanderin koko runotuotanto koottiin kirjaksi runoilijan kuoleman jälkeen.
Julkaistu kirjana: Helsinki : Kansanvalistus-seura, 1898. - Teos ilmestyi Kansanvalistusseuran Helmiä Suomen runoudesta -sarjan kuudentena osana.
Syksyn karisteita sisältää kertomukset Pappilan Hele, Kaunis Kati eli Munkkimuija, Matti jäi, Tiinan jouluaatto, Malli, Imatra, Entinen kappalaisentila ja sen asukkaat, Pikku Erkki ja Joululahjat.
Yrjö-Koskinen, Theodolinda
Julkaistu kirjana: Helsinki : Otava, 1911.
Surullinen wirsi kauheasta murhasta jonka itsellinen Robert Kustaanpoika teki Juhannuspäiwänä w. 1882
Simo Hirvosen laatima arkkiveisu on kaksiosainen. Ensimmäinen osa Tapahtuma kertoo neidin kohtalokkaasta matkasta. "Kauniista kaupungista, Linnasta Hämehen, Sen kestikievarista, Läks neiti matkallen." Neiti oli matkalla tuttavansa luokse Hattulaan, kun hän joutui kuskinsa murhaamaksi ja ryöstämäksi. Kuski jäi kuitenkin kiinni teostaan ja hirtti itsensä vankilassa tuomiota odotellessaan. Arkkiveisun toinen osa Varoitus käsittelee surmaajan katumusta ja itsemurhaa sekä varoittelee ahneuden synnistä. Arkkiveisun kirjoittaja Simo Hirvonen (1848–1915) toimi opettajana Hämeenlinnan vankilassa vuosina 1876–1882.
Hirvonen, Simo
Julkaistu painettuna: Hämeenlinnassa : G. A. Sjöblom'in kustannuksella (Hämäläisen osake-yhtiön kirjapainossa), 1882.
Pieni lauluvihkonen sisältää seitsemän laulua: Maalleni, Luonnon ylistys, Mitä lemmin, Yksin myrsky iltana, Rukkaset, Runottarelle ja Rippi wieraana.
Etelä, K. A.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinna, G. A. S:min kustannuksella (Hämäläisen osake-yhtiön kirjapainossa), 1882.
Kahden nuoren kihlatun onneton rakkaus, eli kuinka sulho päätti morsiammen päiwät rewolwerin laukauksella
G. W. Gustafsson, tuottelias arkkiveisujen laatija, kirjasi tämän surullisen tapauksen jälkipolville. Arkkiveisussa kuvattu mustasukkaisuussurma tapahtui kirjoittajan mukaan Hämeenlinnan kaupungissa joulukuun 12. päivänä 1881. Poika nimeltä Fritz Nordström hirmustui tavattuaan rakastettunsa Tildan toisen pojan seurassa sillalla. Seuraavana päivänä hän otti revolverin mukaansa, ampui Tildan kuoliaaksi ja haavoitti myös itseään. Fritz jäi itse kuitenkin eloon: "Vaan sulho sairas huoneessa, Valittaa tunnon vaivoissa, Hän muistaa rakkaan Tildansa, Vaan katumus on hiljaista".
Julkaistu painettuna: Hämeenlinnassa : Kirjoittajan kustannuksella (Hämäläisen osake-yhtiön kirjapainossa), 1882.
Theodolinda Hahnsson kirjoitti Suomalaisen puolueen naisvaliokunnan joululehteen vuonna 1911 humoristisen pikkukertomuksen, jossa seppä-Ville potee pahaa yskää ja lähtee vaimonsa Miinan kanssa kaupunkiin lääkäriin. Onneksi kyseessä ei ole kuitenkaan keuhkotauti, vaan "Kroni-Katariina".
Julkaistu aikakausjulkaisussa: Joulujuhla. - Helsinki : Suomalaisen puolueen naisvaliokunta, 1911.
Armas Toivo Tarvaksen (1883–1937) romanttinen balladi Vanajanlinnan neidosta julkaistiin Hämäläis-osakunnan seitsemännessä Kaikuja Hämeestä -albumissa. Runon kuvaamat tapahtumat sijoittuvat Hämeen linnan rakentamisen aikoihin 1200-luvulle. Birger-jaarlin nuorin poika rakastuu hämäläisneitoon, Vanan-impeen, vastoin isänsä ja sukunsa tahtoa. Nuorten rakastavaisten kohtalo on onneton, niin kuin vanhoissa tarinoissa yleensä. Tämän runon ei kuitenkaan tiedetä pohjautuvan hämäläisiin kansantarinoihin.
Tarvas, Armas Toivo
Julkaistu kirjassa: Kaikuja Hämeestä VII : Hämäläis-osakunnan albumi. - Helsinki : Hämäläis-osakunta, 1908.
Sodan uhatessa : ilveilys yhdessä näytöksessä
Sodan uhatessa -näytelmän tapahtumapaikka on nimeämätön maaseutukaupunki. Varovaisen perhe varautuu uhkaavaan sotaan.
Julkaistu kirjana: Tampere : Hj. Hagelberg, 1888.
kirjastot
kirjastorakennukset
Pikkutori
Puntilan talo
1930-luku
Pikkutorille vuonna 1900 rakennetusta ortodoksisesta sotilaskirkosta muovailtiin kirjastotalo 1920-luvun alkupuolella, minkä jälkeen rakennus ympäristöineen säilyikin lähes muuttumattomana vuosikymmeniä. Kirjasto muutti pois kuvan rakennuksesta, kun uusi kirjastotalo valmistui Lukiokadun alkupäähän vuonna 1983. Etualalla näkyy mukulakivin kivettyä Pikkukatua, joka edelleenkin kulkee poikittain vanhan kirjastotalon etupuolitse. Taustalla puiden takana näkyvän empirerakennuksen rakennutti vuonna 1832 lääninmaanmittari Herman Otto Gylling. Rakennuksessa toimi vuosina 1911–1923 Felix Skogsterin perustama Paitatehdas Tilhi oy. Skogster rakennutti tehdasta varten Hallituskadun varrelle vanhan empiretalon jatkoksi kaksikerroksisen kivitalon, jonka suunnitteli Armas Rankka. Seuraava omistaja oli tehtailija Lauri Alanko, jonka aikana sekä vanha että uusi rakennus muutettiin asuinkäyttöön. Nämä muutokset suunnitteli paikallinen rakennusmestari K. B. Koskinen, joka vaihdatti myös empirerakennuksen alkuperäiset kuusiruutuiset ikkunat neliruutuisiksi. Vuonna 1944 kiinteistön omistajaksi tuli vaihtokaupalla Johan Fredrik Puntila. Vaikka Puntilan suku luopui talosta jo vuonna 1988, rakennus tunnetaan edelleenkin kaupungissa Puntilan talona.
Hämeenlinna : Suomalainen kirjakauppa Oy.
kirkot
kirkkorakennukset
kivikirkot
keskiaika
Rengon kirkko
Renko
Rengon Pyhän Jaakon harmaakivikirkko on rakennettu 1400-luvun loppuvuosikymmenillä. Sen erikoisuutena Suomen keskiaikaisten kirkkojen joukossa on harvinainen kahdeksankulmainen pohja. Apostoli Jaakobille omistettu Rengon kirkko oli tunnettu pyhiinvaelluskohde jo keskiajalla.
rakennukset
täysihoitolat
majoitusliikkeet
maatilat
Riihilahti
Riihilahden täysihoitola
Koivuharjun täyshihoitola
Rantaharjun täysihoitola
Porraskoski
1910-luku
Kuvassa on Riihilahden tilan vanha päärakennus Lammin Porraskosken kylässä. Talon vanhin osa rakennuksen keskellä on peräisin 1790-luvulta, jolloin isäntänä oli Johan Johaninpoika. Tilalla toimi täysihoitola vuosina 1935–1939. Kesävieraita majoitettiin päärakennuksen lisäksi kahdessa muussakin saman suvun isännöimässä talossa, Koivuharjussa ja Rantaharjussa. Ruokailemaan kaikki vieraat tulivat päätalon suureen saliin, rantaelämää taas vietettiin Kuohijärven hiekkarannalla Rantaharjussa. Sota-aikanakin Koivuharjussa ja Rantaharjussa majoitettiin joitakin upseeriperheitä ja myös juutalaispakolaisia. Sodan jälkeen, 1950-luvun alussa täysihoitolatoimintaa jatkoivat Hellä ja Yrjö Riihilahti Koivuharjussa ja Viljo Riihilahti Rantaharjussa. Koivuharjussa toiminta loppui vuonna 1972, mutta Rantaharjun täysihoitola toimi vielä vuoteen 1984 asti. Riihilahden tilan päärakennusta on kunnostettu useaan otteeseen, mutta ulkoasu on säilynyt näihin päiviin asti hyvin samanlaisena kuin tässä vanhassa valokuvassa. Riihilahden taloa isännöi nykyään jo seitsemäs sukupolvi Johan Johaninpojan jälkeläisiä suoraan alenevassa polvessa.
kirkonkylät
hautausmaat
Lammi
1900-luku (vuosikymmen)
1905
Lammi on vanhaa maanviljelysseutua kylineen, kartanoineen ja maatiloineen. Kirkonkylä on muodostunut neljän keskiaikaisen kylän - Hakkalan, Niipalan, Tirmulan ja Kirkonkylän - alueelle, maisemarakenteen solmukohtaan, missä Salpausselän reunamuodostuma, harjut ja laaksoalue vesistöineen risteävät. Lammin kirkon ympäristö koki suuren muutoksen vuonna 1918, kun kirkko ja sen läheisyydessä sijainneet rakennukset paloivat sisällissodan loppuvaiheissa. Tässä kuvassa näkyy kuitenkin vielä paloa edeltänyt kirkon seudun rakennuskanta. Vasemmassa reunassa on Lammin keskiaikainen harmaakivikirkko kellotapuleineen. Kirkon vasemmalla puolella näkyy Iso-Lukkarin tilan rakennuksia, jotka myös tuhoutuivat vuonna 1918. Etualan hautausmaan vieressä oleva vaaleakattoinen rakennus on maalari Kyllösen talo, ja sen takana näkyy Taivalsaaren kauppa. Kaupan ja kellotapulin välissä on Huovilan tilan päärakennus ja sen takana palolta säästynyt rakennus, josta tuli Huovilan päärakennus vuosiksi 1918–1929. Sen jälkeen talo oli Lammin osuuskaupan omistuksessa. Huovilan rakennusten taustalla näkyvä pitkä rakennus on Lammin seurahuone, joka ei myöskään säästynyt tulelta vuonna 1918. Kuvan oikeassa reunassa näkyy Mikkolan tilan rakennuksia. Niiden edessä kaivetaan kätilö Hilda Brandtin talon perustuksia. Tummakattoisena taustalla näkyy myös Lammin osuuskaupan rakennus, jossa vielä vuonna 1905 toimi K. Lepän kauppa.
Salo, Kyösti
kansakoulu
Lammin kirkonkylän ensimmäinen kansakoulurakennus rakennettiin vuonna 1873 vuotta aiemmin valmistuneen pitäjäntuvan yhteyteen. Koulu sijaitsi Iso-Lukkarin tilan mailla Lammin kirkkoa vastapäätä, maantien toisella puolella. Kansakoulun ensimmäiseksi opettajaksi tuli Kaarlo Kunelius, joka sai opetettavakseen 16 poikaa. Tytöt pääsivät kansakouluun vuotta myöhemmin Kaitalassa, kolmen kilometrin päässä kirkolta. Kirkonkylän koulutalossa oli luokkahuone ja käsityöhuone, opettajan asunto ja kaksi eteistä, toinen opettajalle ja toinen koululaisille. Vuonna 1883 rakennettiin itäpäädyn jatkeeksi uusi kyökki. Poika- ja tyttökansakoulut yhdistettiin, kun myös kunnantupa saatiin koulun käyttöön vuonna 1883. Valokuva kirkonkylän kansakoulusta oppilaineen on vuodelta 1905. Vanha kansakoulurakennus paloi sisällissodan aikaisessa kirkonkylän tulipalossa. Muutaman vuoden kansakoulu joutui toimimaan hajallaan eri rakennuksissa, kunnes uusi kansakoulu valmistui Konnarinmäelle vuonna 1921.
liikerakennukset
myymälät
kellosepät
Peltolehto
Ruoppila
1920-luku
Tässä 1920-luvun valokuvassa on etualalla nähtävissä kaksi näihin päiviin asti säilynyttä rakennusta Lammin kirkolta Hämeenlinnan suuntaan johtavan raitin varrelta. Etumaisena pääty tielle päin on kelloseppä Nestor Ruoppilan talo, jossa kelloseppä sai vuonna 1907 luvan harjoittaa myös kirjakauppaliikettä. Nestor Ruoppilan poika Veikko Ruoppila (1907–1993) oli tunnettu professori ja suomen murteiden tutkija. Ruoppilan talossa toimi kansalaissodan jälkeen vuoden verran myös Lammin säästöpankki ja 1920-luvulla edelleen kirja- ja paperikauppa. Vuosiksi 1937–1950 taloon asettui Lammin kunnankirjasto. Suojellussa rakennuksessa on nykyäänkin liiketiloja. Kuvan tornillisen talon rakennutti 1800-luvun lopulla kauppias Johan Alfred Peltolehto (Åkerlund). Vuodesta 1934 rakennuksessa toimi kauppiaan lesken vuokralaisena Lammin osuuskaupan kahvila-ravintola. Peltolehdon talon torni purettiin 1950-luvulla, sen jälkeen kun rakennus oli tullut kunnan omaisuudeksi. Lammin kunnankirjasto on toiminut myös tässä talossa vuosina 1953–1969. Taimmaisena näkyvää Soimanpohjan taloa, jossa sijaitsi kirkonkylän postitoimisto, ei ole enää olemassa. E. Soimanpohja (Slasnikoff) toimi Lammin postitoimiston vakinaisena hoitajana vuosina 1890–1930.