"Menu" Maria Helena Jaatsin o.s. Mikola v. 1874 emännöimillä lukusijapäivällisillä
Jaatsi, Maria Helena
ruokalistat
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1995
Huittisten Joulu
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1993
Lehtimäki, Jaakko
Keitele
valokuvat
rakennukset
Paananen, Wellamo
Paananen, Vellamo
Keiteleen kunnankirjasto
"Nouse, oi kadonnut Inkeri, kirkkosi rauniosta"
Mylläri, Matti
Mylläri, Hilma o.s. Jakonen
inkeriläiset
Inkeri
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1990
Ylikännö, Kalle
Laitila, Simo
"Ohan tää Nummisten kylä" - Nummisten kyläsuunnitelma 1999
kylät : kehittäminen
kylätoiminta
yhdyskuntasuunnittelu : kyläsuunnittelu : Mäntsälä
kylät : Numminen
Toimivat kylät -hankkeen puitteissa laadittu kyläsuunnitelma vuodelta 1999.
Mäntsälän kunnankirjasto
"Ottelun jälkeen" Juhani Vikainen ja Kalevi Soini
Varsinais-Suomi
Vehmaa
Rautila
1950-luku
miekkailu
päiväkirjat
muistiinpanot
lukeminen
kirjoittaminen
alkoholinkäyttö
Digitoitu dokumentti on Liiketyöntekijäin liiton julkaisema ja Weilin & Göösin kustantama almanakka, joka on sidottu kangaskansiin. Vasemmassa yläkulmassa on ammattijärjestön logo, oikeassa alakulmassa merkintä "P. Haanpää". Almanakassa on merkintöjä osin lyijy-, osin kosmoskynällä. Vuoden 1945 kirjan kannet ovat karmosiininpunaiset. Aili Haanpää oli Liiketyöntekijäin liiton jäsen ollessaan Piippolan osuusmeijerikkönä ja mahdollisesti vielä toimiessaan osuuskassan hoitajanakin. Pentti Haanpää oli avustanut jutuillaan liiton Liiketyöläinen-lehteä vuodesta 1943 alkaen. Almanakka on nimetty saksalaisen kirjailijan Hans Falladan (oik. Rudolf Ditzen, 1893-1947) romaanin päähenkilön mukaan. Romaani Kleiner Mann, was nun? ilmestyi vuonna 1932 ja se suomennettiin vuonna 1937 nimellä Mikä nyt eteen, Pinneberg? Romaanissa pikkuporvari tuntee ahdistusta Weimarin ajan Saksassa työläisten ja porvariston välissä löytämättä omaa ideologiaansa. Siksi juuri Pinnebergit olivat kaikkein alttiimpia nousevalle natsismille. Vuonna 1946 Liiketyöläinen-lehti vaihtoi nimensä Liiketyöntekijäksi, mikä kuvastaa Pinneberg-mielialaa. Se, että liiketyöläiset kutsuivat itseään Pinnebergeiksi ja halusivat olla työntekijöitä, ei työläisiä, osoittaa heidän pikkuporvarillista mentaliteettiaan. Almanakka sisältää lyhyitä päiväkirjamerkintöjä valmiisiin päivämääriin. Muistion henkilöosoitteissa on mainittu mm. Turtiainen (Arvo; Kiilan puheenjohtaja); Huttunen, Oulu (hammastaiteilija, jonka romaanin Sirkussankari Haanpää editoi), Vala (Erkki; Tulenkantajat lehden päätoimittaja 1930-luvulla ja Haanpään romaanin Isännät ja isäntien varjot kustantaja). Almanakassa on päiväkirjamerkintöjä sivuilla 20-124, kassakirjaa sivuilla 183-197 ja 200-201 sekä tulot ja menot sivulla 202. Almanakkamerkinnät on julkaistu teoksessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into).
Haanpää, Pentti
Siikalatvan kirjasto
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
päiväkirja
Digitoitu dokumentti on Liiketyöntekijäin liiton julkaisema ja Weilin & Göösin kustantama almanakka, joka on sidottu kangaskansiin. Vasemmassa yläkulmassa on ammattijärjestön logo, oikeassa alakulmassa merkintä "P. Haanpää". Vuoden 1946 almanakka on punakantinen. Aili Haanpää oli Liiketyöntekijäin liiton jäsen ollessaan Piippolan osuusmeijerikkönä ja mahdollisesti vielä toimiessaan osuuskassan hoitajanakin. Pentti Haanpää oli avustanut jutuillaan liiton Liiketyöläinen-lehteä vuodesta 1943 alkaen. Almanakka on nimetty saksalaisen kirjailijan Hans Falladan (oik. Rudolf Ditzen, 1893-1947) romaanin päähenkilön mukaan. Romaani Kleiner Mann, was nun? ilmestyi vuonna 1932 ja se suomennettiin vuonna 1937 nimellä Mikä nyt eteen, Pinneberg? Romaanissa pikkuporvari tuntee ahdistusta Weimarin ajan Saksassa työläisten ja porvariston välissä löytämättä omaa ideologiaansa. Siksi juuri Pinnebergit olivat kaikkein alttiimpia nousevalle natsismille. Vuonna 1946 Liiketyöläinen-lehti vaihtoi nimensä Liiketyöntekijäksi, mikä kuvastaa Pinneberg-mielialaa. Se, että liiketyöläiset kutsuivat itseään Pinnebergeiksi ja halusivat olla työntekijöitä, ei työläisiä, osoittaa heidän pikkuporvarillista mentaliteettiaan. Vuoden 1946 päiväkirjamerkinnät ovat almanakassa sivuilla 20-124. Haanpään kassakirja on sivuilla 194-196 ja 203-207. Haanpään tulot ja menot ovat sivuilla 206-207. Kirjanpidosta käy ilmi, että Haanpää antoi vaimolleen Ailille säännöllisesti huomattavan osan tuloistaan. Menopuolen tärkeimmät erät olivat viina ja peli. Päiväkirjamerkinnät on julkaistu teoksessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into 2016).
Digitoitu dokumentti on Liiketyöntekijäin liiton julkaisema ja Weilin & Göösin kustantama almanakka, joka on sidottu kangaskansiin. Vasemmassa yläkulmassa on ammattijärjestön logo, oikeassa alakulmassa merkintä "P. Haanpää". Almanakassa on merkintöjä osin lyijy-, osin kosmoskynällä. Vuoden 1947 kirjan kannet ovat harmaat. Aili Haanpää oli Liiketyöntekijäin liiton jäsen ollessaan Piippolan osuusmeijerikkönä ja mahdollisesti vielä toimiessaan osuuskassan hoitajanakin. Pentti Haanpää oli avustanut jutuillaan liiton Liiketyöläinen-lehteä vuodesta 1943 alkaen. Almanakka on nimetty saksalaisen kirjailijan Hans Falladan (oik. Rudolf Ditzen, 1893-1947) romaanin päähenkilön mukaan. Romaani Kleiner Mann, was nun? ilmestyi vuonna 1932 ja se suomennettiin vuonna 1937 nimellä Mikä nyt eteen, Pinneberg? Romaanissa pikkuporvari tuntee ahdistusta Weimarin ajan Saksassa työläisten ja porvariston välissä löytämättä omaa ideologiaansa. Siksi juuri Pinnebergit olivat kaikkein alttiimpia nousevalle natsismille. Vuonna 1946 Liiketyöläinen-lehti vaihtoi nimensä Liiketyöntekijäksi, mikä kuvastaa Pinneberg-mielialaa. Se, että liiketyöläiset kutsuivat itseään Pinnebergeiksi ja halusivat olla työntekijöitä, ei työläisiä, osoittaa heidän pikkuporvarillista mentaliteettiaan. Almanakka sisältää lyhyitä päiväkirjamerkintöjä. Muistion henkilöosoitteissa on mainittu mm. Prof. Dr. St. Pazurkiewicz, Lodz, Polska; kirjailija (L.A) Salava, Helsinki, joka oli vanha Tulenkantajien lehden julkaisija. Almanakassa on päiväkirjamerkintöjä sivuilla 20-124, kassakirjaa sivuilla 194-203 ja tulot ja menot sivuilla 206-207. Almanakkamerkinnät on julkaistu teoksessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into 2016).
Digitoitu dokumentti on Liiketyöntekijäin liiton julkaisema ja Weilin & Göösin kustantama almanakka, joka on sidottu kangaskansiin. Vasemmassa yläkulmassa on ammattijärjestön logo, oikeassa alakulmassa merkintä "P. Haanpää". Almanakassa on merkintöjä osin lyijy-, osin kosmoskynällä. Vuoden 1948 kirjan kannet ovat punaiset. Aili Haanpää oli Liiketyöntekijäin liiton jäsen ollessaan Piippolan osuusmeijerikkönä ja mahdollisesti vielä toimiessaan osuuskassan hoitajanakin. Pentti Haanpää oli avustanut jutuillaan liiton Liiketyöläinen-lehteä vuodesta 1943 alkaen. Almanakka on nimetty saksalaisen kirjailijan Hans Falladan (oik. Rudolf Ditzen, 1893-1947) romaanin päähenkilön mukaan. Romaani Kleiner Mann, was nun? ilmestyi vuonna 1932 ja se suomennettiin vuonna 1937 nimellä Mikä nyt eteen, Pinneberg? Romaanissa pikkuporvari tuntee ahdistusta Weimarin ajan Saksassa työläisten ja porvariston välissä löytämättä omaa ideologiaansa. Siksi juuri Pinnebergit olivat kaikkein alttiimpia nousevalle natsismille. Vuonna 1946 Liiketyöläinen-lehti vaihtoi nimensä Liiketyöntekijäksi, mikä kuvastaa Pinneberg-mielialaa. Se, että liiketyöläiset kutsuivat itseään Pinnebergeiksi ja halusivat olla työntekijöitä, ei työläisiä, osoittaa heidän pikkuporvarillista mentaliteettiaan. Almanakka sisältää päiväkirjaa sivuilla 19-123, kassakirjaa sivuilla 190-201 ja tulot ja menot sivuilla 202-203. Almanakkamerkinnät on julkaistu teoksessa Hurja. Pentti Haanpään muistiinmerkinnät 1940-1954 (Into 2015).
"Puttaan" vanhuksille mukavia lisätiloja
Pyhäjoki
vanhustenhuolto
Virtanen, Kalle
Pinola, Heikki
Pudas
vanhainkodit
Halonen, Rauha
Jukkola, Erkki
Raahen Seutu
dubbelmoral
kvinnans ställning
kärlek på distans
livsstil
missanpassning
olikhet
samhällskritik
Sten, Daniel
Kirjastot.fi
Rantala, Riikka
missit
Huittinen
Miss Satakunta
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1996
taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. Tekstinä Yoko Ono : "Feeling the space", publ. in New York Times, August 24, 1973. This artist's book is published in the framework of Yoko Ono "Women's room" at the Musée d'Art Moderne de la Ville de Paris, from July 2 to September 28, 2003.
Ono, Yoko
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
"Suomen laululinnut" ; "Ateenalaisten laulu", 1899?
runot
dikter
käännökset
översättningar
1899
1800-luku
1800-talet
Runo "Suomen laululinnut" ja runosuomennos "Ateenalaisten laulu". Eino Leino julkaisi kevättalvella 1899 useita routarunoja, mm. runon "Suomen laululinnut". Runon painetussa versiossa on kaksi käsikirjoituksesta puuttuvaa säkeistöä: Mut missä me impysen huokaavan näämme lehdossa, leppien alla, me laulamme laulumme vienoimman: "Oi, impynen leppien alla, miks huokaat? Sulla on tehtävä myös, katso, tuho on kansasi nieltä, tytär Suomen, nouse oi, suuri on työs, sytä sulhossas sankarin mieltä!" Ja missä me poikasen istuvan näämme vierellä virran laineen, me laulamme laulumme uljaimman: "Oi, kauniit on laakerit maineen! Ovat sorjat ne umppuset unelmain, mut sorjemmat tekojen tertut. Käy, poikanen, poimi, ja haudallas ain on laulava kevään kertut." Runon "Suomen laululinnut" käsikirjoituksen kääntöpuolella on Eino Leinon käännösluonnos Viktor Rydbergin runosta "Athenarnes sång", joka Suomessa tunnetaan Sibeliuksen säveltämänä kappaleena. Runosta on useita suomenkielisiä versioita. Rydbergin alkuperäinen teksti: Härlig är döden, när modigt i främsta ledet du dignar, dignar i kamp för ditt land, dör för din stad och ditt hem. Därför med eldhåg upp att värna fädernejorden! Ila att offra med fröjd livet för kommande släkt! Fram, I ynglingar, fram i täta, oryggliga leder! Aldrig en känsla av skräck, aldrig en tanke på flykt! Skam och nesa drabbar en här, då i fylkingespetsen framom de unge man ser gubben förblöda och dö. Detta höves ju främst en yngling, medan han ännu älskligt i lockarna bär vårliga blommornas krans. Fager för kvinnor, ståtlig för män må han synas i livet; skön är han ännu som död, fallen i slaktningens mitt. --- Ei saa painaa! Suomen laululinnut. Me laulamme laulua vapauden sulon Suomemme taivahalla ja vaikka Suomi on suruinen ja kansa on kaipuun alla, me laulamme vaan, emme muuta me voi, miten raitis on metsän tuuli, miten rakas on taivahan vapaus, oi, ken kerran sen kuiskehet kuuli. Me olemme lintuja pieniä vaan, mut suustamme Jumala puhuu, Hän käskevi kansansa valvomaan, vaikka turmion huuhkajat huhuu, me lennämme, laulamme ilmoille, missä näämme me petturin, konnan, mut sen maan kuuleko me kiitämme, joka vaarass' on vankkumatonna. Me lennämme, laulamme ympäri maan, me lietsomme pyhää tulta, me istumme linnojen ikkunaan, joista kiiltävi päärlyt ja kulta, maan mahtavilta me kysymme näin: "Laps Suomen, sulla on kansa, sit' oletko vienyt sä päivään päin vai tallannut tuskassanasa?" Me istumme vierelle opin tien, jota tietoviisaat astuu: "Muru anna, sen lohduks ma heille vien, joiden silmät nyt surusta kastuu." Ja kyntäjän korvaan me kuiskimme: "Oi kynnä, oi ysyävä, kynnä, on kuolohon tuomittu kansa se, jonka aura on väsähtynynnä." Me veisaamme laulua vapauden, me Herran tahtoa teemme, ja soipa korvissa sortajien öin, päivin on säveleemme se on nouseva niinkuin ukkonen, se on kasvava kansan voimin, ja kaikuva laulu on vapauden täällä kerran töin sekä toimin. Eino Leino
Leino, Eino
Rydberg, Viktor
työväenyhdistykset
Huittinen -- Karhiniemi
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 2005
Marku, Irja-Liisa
1893
"Tuiskusäällä"-runon korrehtuurikappale, jonka tekstiä on korjailtu ennen varsinaista julkaisua. Eino Leino kirjoitti runon "Tuiskusäällä" marraskuussa 1893 . Runo ilmestyi Nuori Suomi -lehden vuoden 1895 numerossa. Nuori Suomi oli Päivälehden "kirjallis-taiteellinen joulualbumi", jonka kirjoituksia kuvittivat Akseli Gallen-Kallela, Eero Järnefelt ja Pekka Halonen.
"Uljas se on suurten siipien suhistessa" : Someron tuulimyllyjen, erityisesti Härkälän tuulimyllyn vaiheita
Somero
tuulimyllyt
Eripainos. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja 42. 1973. Sivut 136-149
Horila, Tapio
Uusikaupunki
1600-luku
Lethalensis, Jooseppi
Kempe, Hebla Joosepintytär
Lepus-suku
hautajaiset
puheet
muistelmat
Hebla Kempen (1625-1668) hautajaispuhe. Lisiä Uudenkaupungin historiaan 30.
Winter, Helmer
"Vanha kirkko" ja "Onnellinen" : parin runon syntyvaiheita
Rainio, Jussi
Keuruun kaupunginkirjasto
novellit
kaupungit
kaupunkiväestö
Helsinki
suru
Novelli kuvaa kaupunkilaisten arkielämää Helsingissä.
Leino, Kasimir
Kajaanin kaupunginkirjasto - Kainuun maakuntakirjasto
Aalto, Fredrik
Uudenkaupungin sanomat
opettajat
toimittajat
sanomalehdet
kotiseutukuvaukset
kirkkorakennukset
satamat asemakaavoitus 1930-luku
Helsingin kaupunginkirjasto
Teos on taiteilijakirja. Kannessa mm. teksti: Choisissez une vie de hyène. Silkkipaino.
Rojola, Johanna
puumerkit
Pyhäjoen nuorisoseuran merkkikerhon 1940-luvulla keräämiä pyhäjokisia puumerkkejä. Alunperin kokoelma on ollut Pyhäjoen nuorisoseuran arkistossa. Nykyään kokoelma on Pyhäjoen kotiseutumuseossa.
Pyhäjoen nuorisoseura
Pyhäjoen nuorisoseuran merkkikerho
Teos on taiteilijakirja. Haitarikirja, jossa 11 värikuvaa torijätteistä, kuvissa mm. hedelmiä ja kasviksia.
Arienti, Stefano
Schultz, Hans-Peter
kuorot
mieskuorot
kuorolaulu
Pukkilan Mieskuoron 10-vuotisjuhlakonsertti pidettiin maaliskuussa 1967. Väinö Hynninen kirjoitti asiasta päiväkirjaansa, johon päätyi myös Uusimaassa ollut juttu. Konsertti alkoi kuoron ensimmäisen laulunjohtajan Aulis Sallisen Pukkilan Mieskuorolle säveltämällä kappaleella Missa Aurorae.
Pukkilan kunnankirjasto
Kask, Eve
Ets, Mari
Jõeste, Marje
Phillips, John
murrekirjallisuus
Porin murre
murre
Satakunnan Kansa -lehdessä 14.2.1962 julkaistu murrepakina.
Manta
Porin kaupunginkirjasto - Satakunnan maakuntakirjasto
Satakunnan Kansa
Teos on taiteilijakirja. Teoksen sisällä tekijämerkinnät: 13 kuivaneulakaiverrusta / Pentti Kaskipuro ; 13 runoa / Kari Saviniemi. Paperitaitokset (15 kpl) tumman sinivihreän kotelon sisällä, lukitus kiinalaiseen tyyliin. Painos 20 numeroitua kappaletta ja neljä numeroitua taiteilijankappaletta.
Kaskipuro, Pentti
Saviniemi, Kari
keskiaika tanssimusiikki 1200-luku laulumusiikki soitinmusiikki rondot
Levytys julkaistu alunperin 1954 äänilevyllä Das zentrale Mittelalter. - Alkuperäisen levyjulkaisun tuotetunnus: 14018
de la Halle, Adam
Archiv Produktion des Musikhistorischen Studios der Deutschen Grammophon Gesellschaft
Cape, Safford
Hamel, Fred
Grimme, Werner
Pro Musica Antiqua
kirjastot
juhlavuodet
kirjastohistoria
Keuruu
Pukkilan Mieskuoron 15-vuotisjuhlakonsertti pidettiin huhtikuussa 1972. Paikalla oli myös Pitäjäsanomien (nykyisin Orimattilan Sanomat) toimittaja, jonka jutun kuoronjohtaja tallensi päiväkirjansa väliin. Lehti kirjoitti, että Kirkonkylän koululla järjestettyä juhlakonserttia "kuunteli pukkilalaiseen tapaan täysi salillinen yleisöä, jota oli saapunut myös naapurikunnista". Teksti jatkui: "Kuoron ohjelma käsitti laajan skaalan isänmaallisista lauluista kansanlauluihin ja elokuvasävelmiin, joten yksitoikkoisuuteen ei vaivuttu ja jokainen sai kuulla mieleistään. Pukkilan mieskuoroa johti opettaja Väinö Hynninen. Kaksi esitettyä kansanlaulua johti kuoron varajohtaja , maanviljelijä Olavi Brusila." Iltatuulen viestin säesti hanurilla entinen kuoron jäsen, Porvoon Mieslaulajien Tapio Saarikko.
1800-luvun alun Oulua. Sara Wacklinin piirroksen mukaan tehty litografia. Pohjois-Pohjanmaan museon kokoelmat.
Wacklin, Sara
Oulun kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto
lammet
puistot
Joutsenlampi
Aulanko
Hämeenlinna
1890-luku
Suurten tekolampien kaivaminen aloitettiin Aulangolla talvella 1885. Joutsenlampena tunnettu lampi kaivettiin ensimmäisenä Suvussuo-nimiseen paikkaan, jonka eversti Standertskjöld oli edellisenä kesänä Aulangonvuorella käydessään huomannut lammelle sopivaksi. Lampi kaivettiin miestyövoimalla ja lapioilla, mutta turpeen ja mudan pois kuljettamisessa käytettiin hevosajoneuvoja. Kaivettu maa levitettiin tasoitukseksi ja maanparannukseksi metsään ja puistoalueelle. Kivistä rakennettiin reunuksia ja kiviaitoja. Joutsenlampeen tehtiin myös tekosaari, jonne rakennettiin lintuhuvila.
Julkaistu painettuna: A. Alopaeuksen Kirjakauppa - A. Alopaeus Bokhandel.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
Pukkilan Mieskuoron 20-vuotisjuhlakonsertti pidettiin huhtikuussa 1977 Kirkonkylän koululla. Tilaisuus alkoi entisen kuoronjohtajan Aulis Sallisen säveltämällä ja Pukkilan Mieskuorolle omistamalla kappaleella Missa Aurorae. Juhlakonsertissa kuoroa johti Väinö Hynninen. Soolo-osuuksista vastasivat Arvo Räsänen (Oi muistako vielä sen virren) ja Eino Lempälä (Vallinkorvan laulu). Mustavalkoisista kuvista ensimmäisessä Olle Kotilainen ottaa vastaan onnitteluja Orimattilan Mieslaulajien edustajilta, joista on tunnistettu oikealla oleva Ilpo Järvinen. Toisessa kuvassa tervehdystä juhlivalle kuorolle ovat tuomassa Sulasolin edustajat. Heistä on tunnistettu oikealla seisova Kalevi Niemi. Kolmannessa kuvassa Olle Kotilaista ja Väinö Hynnistä kättelemässä kuoron edustajana Jorma Seppälä. Värikuvassa keskellä on kolme pöytästandaaria, joista keskimmäinen on Pentti Melan suunnittelema Pukkilan Mieskuoron viiri.
24 lausetta selityksineen ja kommentteineen
Teos on taiteilijakirja. Teos kotelossa, liittyy projektiin Aimo voitto = Rejäl vinst.
Jokinen, Jarno
Valanne, Katja
Schultz, C. Göran
Teos on taiteilijakirja. "In its own right the Clouds shows Rot as a writer, Rot as visual artist, and Rot as book designer, and is therefore an appropriate indication of the scope of the man's work".
Rot, Diter
linja-autot
autot
linja-autonkuljettajat
Kuljettaja Tyyni Toivola ja 25-paikkainen REO 1930-luvun alkuvuosina.
musiikki
Pukkilan Mieskuoron 25-vuotisjuhlakonsertti järjestettiin 18. huhtikuuta 1982 Kirkonkylän koululla. Kuoroa johti Väinö Hynninen. Juhlakonsertissa esiintyivät (iso ryhmäkuva): Tapani Kaiku (eturivi vas.), Jorma Seppälä, Eino Lempälä, Teuvo Johansson, Tauno Viertola, Erkki Aaltonen, Heimo Tuiskunen, Elmeri Eskola (keskimmäinen rivi vas.), Erkki Rantalainen, Pekka Samola, Erkki Anttila, Olle Kotilainen, Reino Kerttula, Kauko Anttila (takarivi vas.), Arvo Räsänen, Olli Anttila, Olavi Brusila, Pentti Lehtinen, Jussi Hyypiä. Kuorolla oli yllä upouudet esiintymisasut. Seinälle on juhlan kunniaksi suurennettu kuva opettaja Pentti Melan suunnittelemasta seuran rintamerkistä. Melan käsialaa oli myös kuoron pöytästandaari. 25-vuotiskonsertissa kuultiin myös Jaakko Salosta, joka säesti hanurilla Iltatuulen viestin ja pukkilalaissyntyisen Keijo Aavikon säveltämän Muistojen ruusut. Reppurin laulun soolo-osuudesta vastasi Eino Lempälä.
huvimajat
Metsälampi
Ruusulaakso
"2nen Joutsenlampi" eli Metsälampi valmistui entisen Linnasuon paikalle Joutsenlammen ja Aulangonjärven väliin jäävälle alueelle 1880-luvun lopulla. Lammen rannalle istutettiin hopeapajua ja rannat kivettiin, samoin kuin vähän aikaisemmin rakennetulla Joutsenlammella. Metsälammen pohjoispäähän rakennettiin kuvan goottilaistyylinen paviljonki, jota ympäröivään Ruusulaaksoon istutettiin jalopuita ja myös ruusuja, mutta ilmeisesti ruusut menestyivät siellä huonosti ja hävisivät nopeasti. Ruusulaakson paviljongin edessä oli laituri, josta saattoi lähteä soutelemaan lammelle. Metsälammen eteläpäässä oli vielä toinen, pienempi paviljonki.
3 pohjapiirustuksiltaan samanlaista taloa Kanteleella
asuinrakennukset
Pukkila -- Kantele
pohjapiirustukset
rakennuskulttuuri
meijerit
Kanteleella rakennettiin 1920-luvulla kolme tiilitaloa samoilla pohjapiirustuksilla. Mattilan talo rakennettiin vuonna 1926 samana vuonna palaneen talon tilalle. Alestalon talo rakennettiin vuonna 1927 ja Yrjänän talo valmistui n. 1929-1930. Ensimmäisessä kuvassa on Rakennustoimisto Nieminen-Wilkmanin vuonna 1926 tekemät piirustukset talon julkisivusta ja päädystä. Harri Hakasteen teksti on hänen vuonna 1988 kirjoittamastaan julkaisusta Kantele – kyläkuvan kehittäminen. Seuraavaksi on vanha kuva Mattilan talosta sekä vuonna 2016 otettu kuva. Tämän jälkeen on kuva Alestalon talosta n. 1930-luvulla sekä vuonna 2016. Ylemmässä kuvassa ovat meneillään Rauha Alestalon hautajaiset. Seuraavaksi on vanha ja uusi (2016) kuva Yrjänän talosta. Viimeisessä kuvassa on Kanteleen osuusmeijeri, joka mainitaan Harri Hakasteen tekstissä esimerkkinä ajan tiilirakentamisesta. Meijeritalo valmistui vuonna 1935. Karttaan on merkitty Yrjänän talon sijainti.
Teos on taiteilijakirja. 14 värillistä kuvasivua vuosilta 2006-2007 haitarikirjana pahvikotelossa.
Siiskonen, Vaula
porin murre
Satakunnan Kansa -lehdessä 30.1.1955 julkaistu murrepakina.
40 vuotta Karstulassa : pieniä muistoja matkan varrelta
Perämäki, Anssi
Nieminen, Pentti