Sodan aikana sairaalassa töissä, kalastus Ivalojoella
Ivalo
Ivalojoki
kalastus
sota-aika
haavoittuminen
sairaalat
sairaanhoitajat
Ivalon sairaalassa oli sota-aikana töissä ensin kolme hoitajaa, myöhemmin kaksi. Ensimmäisten haavoittuneiden tulo oli suuri järkytys, sitten tilanteeseen oli pakko yrittää totutella. Töitä tehtiin viikko öisin, viikko päivisin. Ivalojoki oli kalaisa joki. Kyläläiset laittoivat verkkonsa yhteen, niistä tehtiin jata ja saalis jaettiin kaikkien kesken.
Kyrö, Ida
Nemtsinkoff-Körkkö, Tarja
Inarin Kirkonkylä
Angeli
Riutula
Utsjoki
Waenerberg, Uno
postinjakelu
postiliikenne
tienrakennus
saamelaiset
1930-luku
Uno Waenerberg vastasi postin kuljettamisesta Ivalosta Inariin. Inarista posti jaettiin kantopostina eteenpäin. Työhön tarvittiin kymmenkunta miestä kesäaikaan. Talvella postia kuljetettiin poroilla, jolloin miehiä tarvittiin vähemmän. Aholan kotiin tuli Peräpohjalainen-lehti, jonka nimi muuttui myöhemmin Pohjolan Sanomaksi. Aholan mielestä Peräpohjola nimi kuvaa hyvin aluetta Sodankylästä etelään. Ahola ottaa kantaa myös saamenpuvun käyttöön ja muistelee tienrakennusta Inarin kirkolle v. 1930.
Ahola, Yrjö Kristian
Sevettijärvi
Tsuolisvuono
Kyynelvuono
Inarijärvi
Pisterinniemi
Partakko
Aikio, Matti (Posti-Matti)
Lehtola, Laura (Laura-täti)
Saijets, Martti
Kaarret, Akseli
Maje-Sammeli
Arrelan kuljettama Metsähallituksen vene oli rikkoutunut Inarijärvellä. Miehet olivat rantautuneet Suolisvuonoon Maje-Sammelin kämppäään venettä korjamaan. Kämpässä oli ollut Laura Lehtola odottelemassa Posti-Mattia, jonka piti viedä hänet Kyynelvuonoon kiertokoulun pitoon. Posti-Matti ryhtyi auttamaan moottorin korjauksessa. Homma keskeytyi, kun paikalle saapui Järvenpään isäntä ja veneessä ryhdyttiin pelaamaan sököä. Päivä vierähti kortin peluussa ja Laura huuteli vähän väliä kyydin perään. Matti oli aina vastannut, että hän korjaa ensin Arrelan moottorin. Lauran kyyditseminen siirtyi seuraavaan päivään ja lopulta päädyttiin vaihtamaan Posti-Matin moottorin mangneetti Metsähallituksen veneeseen ja Matin vene laitettiin hinaukseen.
Arrela, Lauri
Petsamo
Kaakkuri
marjanpoiminta
Haastateltava on syntynyt Petsamossa vuonna 1912 ja kotoisin Kaakkurin kylästä. Petsamossa oli hyvä asua, kalaa tuli hyvin, poimittiin marjoja ja sieniä, melkein joka talossa oli karjaa ja poroja. Norjasta saatiin muita ruoka-aineita. Kirkonmenoja oli kaksi kertaa viikossa.
Arhipoff, Agrapina
Espanjantauti vei kokonaisia perheitä ja jätti jälkeensä paljon orpoja
Inari
Toivoniemi
Kangasniemi, Frans
Lehtola, Heimo
espanjantauti
lastenkodit
1920-luku
kauppa
Riutulan lastenkoti
Toivoniemen orpokoti
Inarissa riehui 1919-1920 espanjantauti, johon menehtyi yli 200 henkeä, jopa kokonaisia perheitä. Lapsia jäi paljon orvoiksi, eivätkä kaikki mahtuneet Riutulan lastenkotiin. Osa lapsista, kertoja mukaan lukien, sijoitettiin Toivoniemeen, jonne kunnostettiin orpokoti. Orpokoti toimi Toivoniemessä vuoteen 1933 saakka. Rakennus oli toiminut aikoinaan myös nimismiehen virkatalona ja se oli kuuluisa istutuksistaan.
Ranta, Katri
Anna-Briita Mattus oli kuppari ja hieroja
Karhu-Pekka
Mattus, Anna-Briita
kuppaus
hierojat
luonnonparannus
Anna-Briita Mattus oli Karhu-Pekan sukua. Hän oli luonnonparantaja, kuppari ja hieroja. Kuppaus auttoi muunmuassa reumatismiin. Kuppaaminen tapahtui saunassa. Anna-Briitalla oli myös jonkinlaisia ennaltanäkemisen taitoja.
Nellim
Sulkusjärvi
kirkot
kaste
rukoushuoneet
Rukoushuone sijaitsi Nellimin ja Sulkusjärven välillä. Myöhemmin sotien jälkeen se paloi. Silloin kun pappi kävi, pidettiin kirkonmenot ja seurat. Lappalaisia tuli paikalle eri puolilta Inaria. Kun lapsi syntyi, hänelle annettiin hätäkaste ja oikea kaste sitten, kun pappi kulki. Lapset saattoivat olla kastettaessa jo aika isojakin.
lohi
nuottakalastus
kiilanuotta
Kiilanuottaa käytettiin lohenkalastuksessa Petsamossa. Kiilanuotan syvyys oli joko 7.20 tai 9 metriä meripyynnissä, mitat kuitenkin kyynärissä tuohon aikaan. Aidan pituus vaihteli 55-60 metristä yli sadan metrin pituuteen. Kiilanuotan paulat olivat tervattua hamppua ja kohot korkkikaarnaa. Kaksinieluisen kiilanuotan perän pituus oli 12 syltä ja leveys noin 5 metriä ja suuaukkojen koot joko 5.20 tai 4.80 m. Perän apusiipien pituudet olivat n. 5 syltä. Pääkohoina toimivat 120 litran tynnyrit samoin kuin nurkkapoijuina, siiven kohoina 60 litran tynnyrit.
Sergejeff, Kiril
Petsamovuono
Gemoff, Jyrki
Sergejeff, Taneli
kolttasaamelaiset
Lohenpyynti on ollut hyvin tärkeä elinkeino Petsamossa. Kolttasaamelaisilla oli yksinoikeus pyytää lohta Petsamovuonossa. Vanhin pyyntimuoto oli harvalla eli suurisilmäisella verkolla pyynti. Harvallapyynti muistutti pesäpyyntiä ja siitä on ilmeisesti kehitetty myöhemmin käytetyn kiilanuotan rakenne.
Parkkina
häät
hautajaiset
kirkolliset juhlat
ortodoksisuus
Parkkinan ortodoksisessa kirkossa pidettiin kirkonmenot normaalisti kaksi kertaa viikossa; lauantaisin ja sunnuntaisin, sekä kirkollisiin juhlapyhiin liittyvät toimitukset. Morsiuspari vihittiin kirkossa ja juhlat jatkuivat monta päivää kotioloissa. Hautajaisissa ruumis siunattiin kirkossa, laskettiin hautaan ja haudalla pidettiin loppusiunaus. Ruumis säilytettiin kotona kolme päivää ja sitten haudattiin. Lapset saivat kasteen joko kirkossa tai kotona.
Nemtsinkoff, Valentin
Koulunkäyntiä ja asuntolaelämää Salmijärvellä
Saarikoski
Salmijärvi
Luoma, Samppa
Keränen, Elli
koulut
asuntolat
kuri
Sisarukset Elina ja Elsa musitelevat koulunkäyntiä ja asuntolaelämää Salmijärvellä. Vaikka kuri oli melko kova, on kouluajoista kuitenkin jäänyt hyvät muistot. Koulukäyntiin sisältyi askartelua ja leikkejä. Lisäksi oppilaat keräsivät marjoja ja sieniä koulun keittolaan.
Kässi, Marja Elina
Rantanen, Elsa
Norja
evakot
Petsamosta lähdettiin evakkoon Norjan puolelle, vähän sen jälkeen koko Petsamo paloi. Välirauhan jälkeen palattiin takaisin Suomeen.
Törmänen
karjanhoito
navetat
lehmät
Haastateltava kertoo kuinka hän pikkutyttönä Törmäsen kylässä joutui äitinsä kanssa karjanhoitotöihin ja kuinka raskasta työtä se pienelle tytölle oli.
Lukkari, Selma
Nykänen, Irmeli
Lääkäri ja apteekki Inarissa, espanjantauti
Jukola
lääkärit
apteekit
tulirokko
lapsikuolleisuus
Perheisiin syntyi paljon lapsia, mutta lapsikuolleisuus oli suuri. Lääkäri oli Inarissa asti, lääkkeitä tuotiin kuitenkin myös Törmäsen kylään. Sairaat hoidettiin pääosin itse miten osattiin. Lääkäri kävi joskus, mutta tarina kertoo lääkärin olleen juovuksissa ja aiheuttaneen enemmän haittaa kuin hyötyä. Tulirokko ja espanjantauti olivat vakavia tauteja, lapsia ja aikuisia kuoli paljon.
Metsäpaloja ja tulvia, lehmät laitumelle
Huuhkaja
metsäpalot
tulvat
Talvet olivat lumisia ja kylmiä. Kesäaikaan oli kovia ukonilmoja, ukkonen sytytti runsaasti metsäpaloja. Sammutustyö oli raskasta. Sammutustyöhön oli miesten lähdettävä vaikka kesken omien heinätöiden. Tulvat olivat suuria ja kun jäät lähtivät liikkeelle joutuivat ihmiset ja karja siirtymään tulvan alta pois. Varsinkin Huuhkajan kylässä oli hätä tulvan takia.
Törmäsen kauppa, Norjan kauppaa, kökkäjäiset
elintarvikkeet
vaihtokauppa
Haastateltavan isällä oli Törmäsessä kauppa, jossa myytiin elintarvikkeita, joita ei itse voitu tuottaa, esimerkiksi jauhoja, sokeria, suolaa ja makeisia sekä tupakkaa ja jonkin verran vaatetavaraa. Tavarat tuotiin Norjasta ja Rovaniemeltä, vastikkeeksi vietiin poronlihaa ja voita. Kauppamatka Rovaniemen markkinoille oli pitkä, ensimmäinen yöpymispaikka oli Vuotsossa, hevoskyydillä kuljettiin. Kaupankäynti loppui ensimmäisen maailmansodan aikoihin.
pula-ajat
vuosi 1918
perunanviljely
ohra
Vuodet 1917 ja 1918 olivat levotonta aikaa. Myös ruoasta oli puute varsinkin vähäosaisilla ihmisillä. Törmäsen talollisilla ruokaa kyllä riitti omasta takaa, vain leivästä oli puute. Parempiosaiset auttoivat köyhempiä. Perunaa viljeltiin, ohra ei kuitenkaan menestynyt.
Koppelo
karjatalous
Haastateltavan lapsuuskoti on Koppelon kylässä. Yleensä kaikissa taloissa oli iso pirtti ja pirtissä piisi, oli jokunen lehmä, lampaita ja yleensä myös hevonen. Perunaa viljeltiin omiin tarpeisiin ja kalastusta harrastettiin. Viljanviljely ei kannattanut, ruisjauhot ostettiin säkeittäin. Lapset tekivät kaikkia töitä. Myöhemmin haastateltava toimi lähettinä lennättimessä toimittaen sähkösanomia taloihin.
Mikkola, Lilli
pyykinpesu
veneet
juhannus
joulu
Kesäaikaan oli ihanaa päästä Koppelosta purjeveneellä Inarin kirkolle ja kirkkoon.
Inarin kirkon alttaritaulu vaurioitui evakkoaikana
kirkonkylät
seurakunnat
alttaritaulut
Inarin kirkon alttaritaulu kastui evakkomatkalla ja se korjattiin Ateneumissa Helsingissä. Tarinassa muistellaan Inarin kirkonkylän ja Inarin seurakunnan historiaa.
Tanhua, Tuomas
Inarin myyntisiikaa ja entisajan poronhoitoa
riekonpyynti
poronhoito
suolakala
Inarissa oli vähän varsinaista ansiotyötä tekeviä ihmisiä. Ihmiset saivat toimeentulonsa kalastamalla, riekonpyynnillä ja harjoittamalla poronhoitoa. Inarin suolasiikaa toimitettiin puupytyissä Rovaniemelle myyntiin.
Kyrönkylä
talot
rakennukset
vuosi 1916
rakentaminen
Kertoja muistelee Ivalon eli senaikaisen Kyrönkylän taloja vuonna 1916 ja kylän voimakasta kasvua noista ajoista.
kirkkopäivät
pyhäpäivät
Entiseen aikaan Inarissa kirkkopyhät kestivät 2 - 3 päivää, paikallista väkeä oli paljon liikkeellä eikä ihmisillä ollut kiire. Nyt paikalliset ihmiset käyvät vähemmän kirkossa ja aina on kiire.
Oslo
Reisivuono
Sodankylä
Puhakka
salakuljetus
tulli
Inarilaiset kävivät Norjan puolella vaihtamassa voita ja poronlihaa suolaan, sokeriin ja kahviin. Inari oli tullivapaa alue, Norjasta tuotuja elintarvikkeita ei saanut viedä eteenpäin Sodankylään. Puhakka, joka jäi kiinni kahvin salakuljetuksesta Norjan puolella, joutui rangaistukseksi teostaan istumaan vankilatuomionsa Oslon vankilassa.
Törmänen, V.E.
Itkonen, Tuomo
kirjailijat
opettajat
Vilho Edvard Törmänen ja Tuomo Itkonen olivat luokkatovereita. Kirjailija Törmänen oli jo lapsena kova lukemaan ja hyvä oppilas koulussa. Hän muutti myöhemmin Lohjalle ja toimi opettajana ja toimittajana.
Kokkosaaren ohrapellot, kalastus ja metsästys
Kokkosaari
Alajärvi
Kiviniemi, Mikko Mikonpoika (Pikkumikki, Mikki)
metsästys
Koppelossa lähes joka talous harjoitti kalastusta, joesta tuli hyvin siikaa ja ahventa. Metsästys kohdistui lintuihin ja jäniksiin, myös kettuja metsästettiin nahan vuoksi. Pelloilla viljeltiin ohraa ja perunaa.
Rieston Jaakon ennustus, kullankaivajat ja Hunajanpisaranniemi
Hunajanpisaranniemi
Sompio
Rieston, Jaakko
Törmänen, Tuomas
Niemelä, Mikko
Kyrö, Nilla
kullankaivu
ennustaminen
Rieston Jaakko oli selvännäkijä Sompiosta. Hän ennusti Tuomas Törmäselle, että tämän tuleva vaimo löytyisi hyvinkin läheltä ja olisi lappalainen. Tuomas ei ennustuksesta innostunut. Ennustus kuitenkin kävi toteen.
Sotajoki
Palsioja
Ritakoski
Saijets, Sammeli
kullankaivajat
Muualta tulleita kullankaivajia saattoi olla jopa enemmän kuin paikallisia. He viettivät Inarissa kesäkauden ja lähtivät usein talveksi kotiseuduilleen.
Norjan kauppaa, Inarin kansakoulu ja kirkko
kansakoulu
kirkko
Ivalojokivarren asukkailla ei ollut joutoaikaa. Joutessaan he rakensivat veneitä, rekiä ja saaveja. Tuotteet myytiin Norjaan, mutta ne piti jättää keskentekoisiksi, joilloin niistä ei tarvinnut maksaa tullimaksua. Myös karvakenkiä myytiin.
nälänhätä
katovuodet
1918 - 1919
Ohraa viljeltiin Törmäsessä ja Ivalossa, paikoin se kasvoikin hyvin. Ohran puimiseen tarvittiin riihi. Katovuosina 1918 - 1919 perunakaan ei kasvanut ja jouduttiin lisäämään puusta jauhoa pettuleipään. Tulirokkoon ja espanjantautiin kuoli paljon ihmisiä.
Ei lääkäriä eikä pappia, evakon jälkeen Inariin
Kalajoki
evakuointi
papit
Haastateltava asui 70 kilometrin päässä Petsamosta pienessä kylässä. Petsamossa oli yksi pappi ja yksi lääkäri. Synnytyksiä ja sairauksia pyrittiin hoitamaan omin voimin. Evakkoon kylän väki lähti Kalajoelle. Evakon jälkeen haastateltava muutti Inariin.
Tervaniemi, Maire
Rensujeff, Kaija
Etelä-Petsamo
Nikkeli
arkielämä
kylät
Haastateltava on muuttanut lapsena perheensä kanssa Kittilästä Petsamoon. Perhe oli työläisperhe. Taloissa oli lampaita ja lehmiä omiksi tarpeiksi, harjoitettiin perunanviljelyä ja jokikalastusta. Petsamoon rakennettiin tie ja sinne tuli Nikkelin kaivos, elämä vilkastui ja vaurastui.
Posti ja Petsamon asukkaat, savuvero ja savotta
Kittilä
lehdet
radio
uitto
savotat
metsätyö
Petsamon asukkaat seurasivat aikaansa lehtien ja radion välityksellä. Haastateltavan perheeseen radio tuli välirauhan aikaan. Savottatöitä oli paljon, savotoille lähdettiin talvella joulun jälkeen. Kesällä oltiin uittotöissä.
kulkutaudit
asuminen
Ennen sotia Inarissa oli yksi lääkäri. Sairauksia hoidettiin paljon omin keinoin. Espanjantauti tappoi 1920-luvulla runsaasti ihmisiä, usein koko perhekunnan. Inarilaisten tavallinen asumismuoto oli mökki ja sauna. Sodan jälkeen oli rakennustöitä.
Nikula, Onni Armas
Huutolaislapsi, maantietöissä, oravien metsästys
lapset
tietyöt
huutokauppa
Tarinan kertoja muistelee, kuinka hän joutui pienenä huutolaislapseksi, kun äiti menehtyi ja isä sairastui. Lapsena hän osallistui kalastukseen ja monenlaisiin sisätöihin. Myöhemmin hän aloitti maantietyöt ja metsästi lintuja ja oravia myyntiin.
Petsamon tien rakentaminen kesti 40 vuotta. Tietä rakennettiin lapioilla ja hakuilla, apuna olivat hevoset ja kärryt.
Inarissa oli ennen sotaa isot savotat. Pula-aikana haettiin töitä Sodankylän puolelta, mutta työvoimaa oli paljon ja töitä oli vaikea löytää. Inari oli 1920-luvulla pieni kylä, vain muutama talo. Tie tehtiin 1924, silloin tuli myös ensimmäinen auto. Talvisodan aikana väki oli evakossa, sodan jälkeen kylä oli poltettu. Järvessä oli kuitenkin hyvin kalaa.
Paatsjoki
lapsuus
kotielämä
Kertoja muistelee lapsuuttaan ja nuoruuttaan Salmijärvellä. Äiti oli jäänyt leskeksi, lapsia oli yksitoista. Norjalaiset ostivat metsiä ja puut uitettin Paatsjokea pitkin. Perheen pojat olivat vuoronperään savotoissa, välillä hevonen sai levätä muutaman päivän. Myös tavaraa kuljetettiin Salmijärveltä hevosella savotoille. Elämä oli hyvää, oli karjaa ja poroja ja elettiin pääosin kotitarvetaloudessa.
Portti, Kristian Lennart
suvut
asukkaat
Haastateltava muistelee keitä asui Salmijärven rannalla ennen 1920-lukua. Salmijärvellä oli useita suomalaisia sukuja ja taloja ja myös jonkin verran norjalaisia.
Sillivuosi 1932, Höyhenjärven vihainen emäntä
Höyhenjärvi
Sarre, Martti
Höyhenjärven, emäntä
silli
vuosi 1932
Haastateltava kertoo kalastuksesta Petsamovuonolla. Vuosi 1932 oli mahtava sillivuosi, silloin tuli kerrankin 600 kg yhdestä verkosta. Höyhenjärven vihainen emäntä oli leski, kunnes sitten meni yhteen Martti Sarre -nimisen saamelaisen kanssa.Elämä ei aina ollut auvoista. Kerrankin emäntä ja poikansa edellisestä liitosta laskivat Sarren kaivoon, jossa ei kuitenkaan ollut vettä. Ohikulkija kuuli avunhuudot ja niin onneton pääsi kaivosta pois. Emännän pojat kuolivat kuka mitenkin, erikoisilla tavoilla.
Toisen maailmansodan tapahtumia Petsamossa
talvisota
jatkosota
välirauha
Saksalaisten liikehdintä ennen toisen maailmansodan syttymistä aiheutti Petsamossa kuten muuallakin levottomuutta väestön keskuudessa. Sodan sytyttyä asukkaat evakuoitiin sotarintamalta. Väliarauhan aikana palattiin takaisin kotiseudulle, jossa talot oli poltettu. Koulun kellari tarjosi väliaikaista suojaa niin kertojalle kuin monelle muullekin. Asuminen helpottui kun ruotsalaiset lahjoittivat taloja kotinsa menettäneille. Välirauhan aikana Petsamossa oli paljon työtä tarjolla mm. nikkelikaivoksissa, savotoissa ja rakennustyömailla. Väkeä saapui runsaasti kaikkialta Suomesta. Asumisolosuhteet olivat varsin vaatimattomat, sillä suuri osa väestöstä oli majoitettuna väliaikaisiin mökkeihin.
Ryöstetystä poropaimenesta uittomieheksi
Tsarmijärvi
Talasjärvi
Tullujärvi
Mustola
Akujärvi
Lounajärvi
Luttojoki
Nuorttijärvi
Solojärvi
Kuola
Tuuloma
Nivankylä
Ristikenttä
Muurmanski
Anteri
Korvanen
Mutenia
Vuotso
Nuorttijoki
Laanilan Majatalo
Hietajärvi
Könkäänjärvi
Kattajärvi
Rajajooseppi
Piilola
Akujärvi, Aleksi
Hänninen, Eemeli
Lukkari
Maununen, Matti (Maunusmatti)
Ponku
Suvirinne
Morottaja, Juhani
Sormunen, Uuno
Sarre, Uula
Hietajärvellä poropaimenenena ollut Pekka Svendsen joutui aseistettujen porovarkaiden yllättämäksi ja hänet vietiin pulkkaansidottuna Juhani Morottajalta ryöstettyjen porojen kanssa Venäjälle. Henki luvattiin säilyttää, jos hän ei karkaisi. Venäjällä Pekka myytiin savottatyömaalle rengiksi hakkurintyöhön. Työstä maksettiin palkkaa ja työmaa-aikana tuli käytyä hiihtämällä Murmanskissa asti. Tarkoituksena oli päästä legioonalaisia kuljettavalla laivalla kotiin, mutta se oli kerennyt jo lähteä satamasta. Kotiin piti kuitenkin päästä ja hän hiihteli omatekoisilla suksilla pääsiäisen aikaan Ponkun pojan kanssa Vuotsoon ja sieltä edelleen Ivaloon. Isän mukana tuli käytyä pari vuotta Reisivuonossa töissä, mutta sieltä palattiin Kessijärvelle, kun isän siskon perheen talo oli jäänyt tyhjäksi perheen jäsenten kuoltua espanjantautiin. Ivalossa Svendsen toimi kapteeni Suvirinteen renkinä ja pestautui lopulta uittomieheksi Paatsjoen savottatyömaalle.
Svendsen, Pekka
Luostarinen, Usko
Enneuni ja talvisodan pommitukset Vätsärin palkisessa
Sammakkoniemi
Kessijärvi
Vätsäri
Järvenpään majatalo
Hulkko, Eetu
Jokela
Sergei
Käsipuoli-Huotari
Laulujokela
Kaarret, Eemeli
Kaarret, Hilma
Soini, Lauri
Porovarkaus ja siepatuksi tuleminen eivät tulleet varoittamatta, sillä kertoja näki ennenunen taphtumista muutamia päiviä ennen kuin se tapahtui. Pekka on tavannut sieppaajansa jälkikäteen ja antanut yhdelle korvatilkan kuittaukseksi vapaudenriistosta. Talvisodan aikana kertoja joutui Vätsärin palkisessa poropaimenena ollessaan pommikoneiden ahdistelemaksi ja joutui kaverinsa Eemeli Kaarretin kanssa piiloutumaan ampumiselta suojaan puiden alle. Pommituksessa tuhoutui Laulujokelan kämppä ja Akseli Kaarretin omistama Järvenpään majatalo.
Suolisjärvi
Nautsi
Nangujärvi
Kirkkoniemi
Pitkäsalmi
Arhipoff, Heikki
Mannermaa, Mikko
Bono, Laura (Moppe-rouva)
Haastateltava muistelee sota-ajan tapahtumia Petsamon seuduilla, saksalaisia ja venäläisiä, sekä evakkoonlähtöä Norjan puolelle.
Kontosjärvi
Kessivuono
Nellimöjärvi
Keskimöjärvi
Tsurnuvuono
Hiiriniemi
Kessijoki
Luusua
Saijets, Matti
Paadar, Pekka
Saijets, Juhani
Paadar, Antti
Pekka Svendsen muistelee lapsuuttaan Talasjärvellä ja Nellimin uittohommia ja savottatyömaita.
Kaitakoski
Rajakoski
Jäniskoski
Grönlund, Ilmari
Jauru, Mitri
Virtaniemen ja Paatsjoen varret olivat tulleet tutuksi Pekka Svendsenille uitto- ja voimalaitostyömaiden kautta. Sota-aika kului porohommissa. Svendsen osallistui myös Petsamoon menevän tien rakentamiseen.
Pitkäjärvi
myymäläautot
Inarin ensimmäinen myymäläauto toimi 1930-luvulla. Se oli tavallinen kuorma-auto, johon aamulla lastattiin myytävät tavarat. Petsamossa oli uitto ja uittomiehille käytiin myymässä tavaraa. Matkalla poikettiin taloissa. Työaikoja ei varsinaisesti tunnettu, vaan kauppaa tehtiin tarpeen mukaan. Pitkäjärvi oli kauimmainen myyntipaikka.
Paulavirta, Laura
Isäntä Lehtisen autonkuljettajasta itselliseksi yrittäjäksi
Anttila, Alpe
Lehtonen, Kalle (Isäntä-Lehtinen, Lehtokalle)
Heinonen, Jalmari
kuorma-autoliikenne
kuorma-autonkuljettajat
kuorma-autot
rahti
tavaraliikennne
kievarit
autokoulut
matkustaminen
Samppa Palokangas matkusti kevättalvella 1924 Lahteen autokouluun. Matka taittui Ivalosta Rovaniemelle kievarikyydillä ja siitä eteenpäin junalla. Autokoulureissu kesti kaksi kuukautta, mutta ajamaan hän oppi oikeastaan vasta kauppias Lehtisen autonkuljettajana. Työhön kuului mm. rahdin hakua Rovaniemeltä. Tiet olivat huonoja ja Rovaniemen reissulla joutui ylittämään seitsemän lossia. Tavaraa sai lastata enintään 1200 kg ja silloinkin jyrkissä ylämäissä sitä jouduttiin purkamaan välillä pois kyydistä. Eräällä poronruhohakureissulla kuorma-auto hajosi Inarin tielle. Reissun aikana maahan oli satanut lunta, jota ei siihen aikaan aurattu. Lasti jouduttiin hakemaan hevospelillä ja auto jäi talveksi tien varteen. Keväällä Palokangas nouti auton ja lunasti sen itselleen ajopalkkioilla.
Palokangas, Samuli Fabian (Sammu)
Nautsijärvi
Jänkkävaara
Rönkkö, Tuomas
Rönkön kivi
Palokankaan veljeksillä Arvolla, Samulilla ja Tuomaksella oli kaikilla kuorma-autot, joita käytettiin 1930-luvun alkupuolella vain kesäisin. Talveksi autot laitettiin pukin päälle ja lähdettiin savottatöihin. Kuorma-autolla tehtiin myös hupiretkiä Inariin, Jänkkävaaraan ja tunturiin. Auton lavalla istuttiin kuin kyyhkyset orrella, eikä virkavalta puuttunut matkustamiseen. Tavarankuljetusreissuja tehtiin myös Petsamoon. Eräänä myöhäissyksynä Sammun auto levisi Nautsijärven jängän laidalle. Kyydissä olleet tavarat kuskattiin hevosilla Petsamoon ja kyytimies jäi korjaamaan autoa. Käsistään kätevä mies sai auton kuntoon ja pääsi takaisin kotiin.
Luonnonlääkintämenetelmät ja elämänkierto
Kaalimaa
Riestola, Maria
Tanhua, Hanna
Punttila
Laitinen
Kyrö, Hermanni
Mikkola, Maria
Kiviniemi, Heikki
tuohenjulmu
pihka
parantajat
kansanlääkintä
synnytys
hautauspalvelu
kuolema
1900-luvun alussa Inarissa turvauduttiin vaivojen hoidossa luonnonmenetelmiin. Pihkaa käytettiin yleisesti haavan hoitoon ja hammassärkyyn. Tuohenjulmulla parannettiin pieniä haavoja ja sitä käytettiin myös ajoksen hoidossa. Lämpimään saaviin mentiin kun niveliä ja selkää särki. Kuppareita, lapsenpäästäjiä ja ruumiinpesijöitä oli joka kylässä. Jos jokin suurempi tauti yllätti niin silloin lähdettiin Kittilään tai Sodankylään lääkäriin. Inariin, nykyiseen Inarin Kirkonkylään saatiin ensimmäinen lääkäri vuonna 1919. Inarin kirkolla oli myös hautausmaa, jonne vainajat kuljetettiin haudattavaksi. Kuvassa Enok Niemelä vuonna 1926 "nuoren liivin aikana".
Niemelä, Mikko Enok