taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. Teoksen kannessa originaali grafiikanlehti. Keltaisilla sivuilla piirroksia, vihreillä monotypioita. Takakannessa teksti: Est publié par Yeo à l'occcasion du SAGA 1993 au Grand-Palais à Paris. Painos 30 numeroitua kappaletta, taiteilijan signeeraama.
Nadaud, Daniel
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Teos on taiteilijakirja. Teokseen liittyy irrallinen grafiikanlehti. Takakannessa teksti: Il a été de ce texte, le 27 mai 1991, 50 exemplaires sur vergé, numérotés de 1 à 50 et signés par les auteurs. Chaque exemplaire comporte une lithographie originale. Les Salon d'Art, Bruxelles, du 27 mai au 13 juillet 1991.
naiset
koulut
Tapio-lehdessä 9.12.1885 julkaistu Minna Canthin lehtikirjoitus, allekirjoituksena Naislyseon ystävät Kuopiossa. Kannilan mukaan: "Polemiikkia B.F.G:n Suomettaressa julkaisemaa kirjoitusta vastaan. Tyylistä päätellen Minna Canthin kirjoittama." (Kannila, Helle (1967) Minna Canthin kirjallinen tuotanto).
Naislyseon ystävät Kuopiossa
Kuopion kaupunginkirjasto–Pohjois-Savon maakuntakirjasto
Up above the wor(l)d :|ba world guide for aliens
Teos on taiteilijakirja. Teos on muodoltaaan haitarikirja.
Nannucci, Maurizio
kylät
42.45. (ykl)
Laukaa -- Äijälä
Närhi, Raili
Kaipainen, Aino
Keuruun kaupunginkirjasto
Burning times : La Paz : 15 cigars, 15 people
Teos on taiteilijakirja ja "yhteisötaideteos". Kirjan ideana on eri puolilla maailmaa asuneiden ystävysten yhtäaikainen sikarinpoltto vuosituhannen vaihteen kunniaksi. Juhlahetket valokuvattiin ja kuvat koottiin kirjaksi. Julkaistu 150:n kappaleen offset-painoksena, käsin sidottu. Kannet tehty sikarirasiasta. Kansinimeke: Fumado el tiempo : La Paz : 15 cigarros, 15 personas.
Nauha, Tero
Teos on taiteilijakirja. Teos sisältää kuvauksia, kuvia ja karttoja taiteilijan kävelyprojekteista vuosilta 2000-2005 erilaisissa paikoissa eri maissa. Tekstit osittain suomeksi, osittain englanniksi.
Laukaan Urheilijat
koripallo
urheiluseurat
Laukaa
Naukkarinen, Aku
Naukkarinen, Anne
Painos 100 kappaletta, joista tämä on numero 42/100.
Mustonen, Maarit
Katsaus Laukaan Hevosystäväinseuran toimintaan sadan vuoden ajalta
Naukkarinen, Eeva
Transmutation cards : the alchemy of compost (moon planting guide)
Teos on taiteilijakirja. Pahvikotelo, jonka sisällä 32 kpl kompostoituvalle, kevyesti teksturoituidulle mattapintaiselle erikoispaperille painettua korttia. Kortit sisältävät englanninkielisiä tekstejä ja grafiikkaa. Numeroitu painos (2/80).
Nelson, Susie
Zettel, Tessa
Parkkina
häät
hautajaiset
kirkolliset juhlat
ortodoksisuus
Parkkinan ortodoksisessa kirkossa pidettiin kirkonmenot normaalisti kaksi kertaa viikossa; lauantaisin ja sunnuntaisin, sekä kirkollisiin juhlapyhiin liittyvät toimitukset. Morsiuspari vihittiin kirkossa ja juhlat jatkuivat monta päivää kotioloissa. Hautajaisissa ruumis siunattiin kirkossa, laskettiin hautaan ja haudalla pidettiin loppusiunaus. Ruumis säilytettiin kotona kolme päivää ja sitten haudattiin. Lapset saivat kasteen joko kirkossa tai kotona.
Nemtsinkoff, Valentin
Nemtsinkoff-Körkkö, Tarja
Suomalainen kirkkomaalari Michael Toppelius ja hänen teoksensa
henkilöhistoria
kuvataiteilijat
kirkkotaide
Oulu
Haukipudas
Kempele
Paltamo
Oululaiseen Toppeliuksen sukuun kuulunut Mikael Toppelius (1734–1821) on tunnetuin kirkkomaalarimme. Hänen töitään löytyy noin 40 kirkosta, mm. Haukiputaalta, Kempeleestä, Kiimingistä ja Rantsilasta. Taidehistorioitsija Emil Nervander (1840–1914) kertoo Toppeliuksen elämästä kiehtovia anekdootteja ja sattumuksia. Taiteelliset lahjansa Toppelius sai Nervanderin mukaan verenperintönä. Suvun tunnetuin jäsen on Mikael Toppeliuksen pojanpoika, kirjailija Zacharias Topelius.
Nervander, Emil
Oulun kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto
Richter, Edvard
Nervander, Johan Jacob
Kirjastot.fi
renessanssi 1500-luku luuttu
Neusidlerin kahdeksan luuttukappaleen levytys, julkaistu alunperin 1955 äänilevyllä: Lautenstücke / Hans Newsidler ; Lautenmusik / Santino Garsi da Parma. - Alkuperäisen levyjulkaisun tuotetunnus: 13031
Neusidler, Hans
Archiv Produktion des Musikhistorischen Studios der Deutschen Grammophon Gesellschaft
Gerwig, Walter
Hamel, Fred
Wildhagen, Heinz
MinäHän : yksityisiä keskusteluja [luottamuksella]
Teos on taiteilijakirja. "Teos on läheisen ihmisen kanssa käytyjen keskustelujen visualisointi" (Leena Neuvonen). - Toteutettu sekatekniikalla Jane Rannametsin vuonna 1999 käsinsitomaan kirjaan, mustat nahkakannet, huppu ja narutupsuja. Uniikkikappale, tekijän signeeraama.
Neuvonen, Leena
Rannamets, Jane
Teos on taiteilijakirja. Haitarikirja, jossa kolminkertaisesti taittuvat sivut. Kahden toisiinsa jatkona liittyvän sivuston kuvituksena on maalattu käärme, teksti kirjoitettu käsin. Näiden sivujen takana on kolmas sivusto, johon on maalattu keltainen läpi sivujen jatkuva poimuileva viiva. - Teos on tehty valmiiseen tyhjään kirjaan; mustat kannet, lukituksena musta kuminauha. Takakannen sisäpuolella tasku, jossa taiteilijan teokseen liittyvä runo suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Uniikki kappale, tekijän signeeraama.
SKS:n raportti Eino Leinoa koskevasta Vaasan kaupunginkirjaston materiaalista
Leino, Eino
Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran raportti Eino Leinoa koskevasta Vaasan kaupunginkirjaston materiaalista.
Nevala, Maria-Liisa
Werthers nöjen, som yngling ; Werthers lidande och nöjen, som man ; I början och till slut et samtal.
kaunokirjallisuus
skönlitteratur
Friedrich Nicolai. [08], 60 s. ; 18 cm. Niteeseen on sidottu myös teos Werthers första och sista stunder. Kirjassa on Vaasan Lukukirjaston exlibris, jossa numero 600. Säilytys Vaasan kaupunginkirjastossa kirjastomuseon tiloissa. Kirja on satiiri Johann Wolfgang von Goethen teoksesta Nuoren Wertherin kärsimykset.
Nicolai, Christoph Friedrich
Stockholm (Anders Zetterberg).
swe
Urban life/migration : Crete, Paris, catacombs, banlieue, Mexico, etc. Game/control : May '68, IKEA, manuals, S.T.A.L.K.E.R., etc. Orientation/disorientation : Tati, Halle-Neustadt, Debord, etc. Garden/camp : Kelly, HAL, nature, Chicago, Baghdad, etc.
Nicolai, Olaf
Wenzel, Jan
Plant, Sadie
Luonnonlääkintämenetelmät ja elämänkierto
Huuhkaja
Törmänen
Kittilä
Sodankylä
Inarin Kirkonkylä
Kaalimaa
Riestola, Maria
Tanhua, Hanna
Tanhua, Tuomas
Punttila
Laitinen
Kyrö, Hermanni
Mikkola, Maria
Kiviniemi, Heikki
kuppaus
tuohenjulmu
pihka
parantajat
luonnonparannus
kansanlääkintä
synnytys
hautauspalvelu
kuolema
1900-luvun alussa Inarissa turvauduttiin vaivojen hoidossa luonnonmenetelmiin. Pihkaa käytettiin yleisesti haavan hoitoon ja hammassärkyyn. Tuohenjulmulla parannettiin pieniä haavoja ja sitä käytettiin myös ajoksen hoidossa. Lämpimään saaviin mentiin kun niveliä ja selkää särki. Kuppareita, lapsenpäästäjiä ja ruumiinpesijöitä oli joka kylässä. Jos jokin suurempi tauti yllätti niin silloin lähdettiin Kittilään tai Sodankylään lääkäriin. Inariin, nykyiseen Inarin Kirkonkylään saatiin ensimmäinen lääkäri vuonna 1919. Inarin kirkolla oli myös hautausmaa, jonne vainajat kuljetettiin haudattavaksi. Kuvassa Enok Niemelä vuonna 1926 "nuoren liivin aikana".
Niemelä, Mikko Enok
Luostarinen, Usko
Herätysliikkeet ja seuraperinne Inarin kylissä
Sammuntalo
Ivalo
Veskoniemi
Inarijärvi
Karasjoki
Utsjoki
Koskamo, Olli
Heikki
Hilda-Maria
Aapa, Hans
Törmänen, Tuomas
Mikkonen
Puhakka, Augusti
Nykänen, Iivari
lestadiolaisuus
seurat
herätysliikkeet
saarnaajat
Niemelän, kuten muidenkin talollisten karja laidunsi kesät luonnonnityillä ja tuli vasta syksyllä pihapiiriin. Vain lehmät pidettiin yöaikana navetassa. Talon piiat ja rengit yöpyivät tallin vintillä ja navetan hinkaloissa kesäaikaan. Sunnuntait oli pyhitetty hartaudenpitoon ja silloin tehtiin vain pakolliset työt kuten karjanhoito ja ruoanlaitto. Seuroissa kulkeminen oli tavanomaista ja väki kulki viikkokausia kestäneiden seurojen perässä kylästä kylään. Aapa-Hans ja Olli Koskamo olivat vahvoja saarnamiehiä, jotka lukivat Raamattua ja selittivät tekstiä. Virrenveisuu oli suosittua. Erityisen hyvä laulumies oli Augusti Puhakka, joka kulki saarnamatkoilla Utsjoella ja Norjan puolella. Seuroja ja hartaustilaisuuksia pidettiin lähes joka talossa. Lestadiolaisuus oli vahvin herätysliike Inarin alueella. Helluntailiike rantautui Inariin vasta 1940-luvulla ja monet paheksuivat sitä, koska liikkeen jäsenet olivat kirkosta eronneita. Nuorten olisi toivottu kulkevan vain hartaustilaisuuksissa, mutta nurkkatanssit ja musiikki vetivät nuoria puoleensa. Minkäpä vanhempi väki sille mahtoi. Kuvassa Enok Niemelä vuonna 1926 "nuoren liivin aikana".
Ahvenjärvi
Rahajärvi
Kirakkajärvi
Jakojärvi
Ruukinpirtti
Lapiopää
Jääskö, Kalle
Lantto, Antti
Nykänen, Valde
Sarre, Eemeli
Korhonen
Lukkari
Tervo, Niilo
Tervo, Yrjö
Tervo, Tauno
Kiviniemi, Lauri
Mikinpetteri:, veljekset
savotat
hevonen
metsätyöt
kämpät
Ahvenjärven savotalla oli kymmenen hevosta ja kolmekymmentä miestä. Maasto oli korkeaa ja vaarallista sekä hevosille että miehille. Leimikot tehtiin harvoiksi. Kaadettavat puut olivat jykevää tukkitavaraa ja vanhimmatkin, kaadetuksi määrätyt puut olivat hyvälaatuisia. Metsätyö- ja hevosmiehiä tuli savotalle Petsamosta, Sodankylästä ja Rovaniemeltä. Kesäksi hevosmiehet lähtivät muualle ja savotoille jäi vain uittomiehiä, jotka valmistelivat ja valmistautuivat tukin uittamiseen. Kämpät olivat vetosia ja kylmiä. Nurkissa petivaatteet jäätyivät, mutta kaminan lähellä nukkujat hikoilivat. Kämpällä oli hyvä kokki, joka valmisti aamiaiseksi poronkäristystä. Pitkin päivää oli tarjolla kahvia, jos ajomatka sattui kulkemaan kämpän ohitse. Törmäsestä käytiin vähän savotoilla. Ivalon ja Koppelon miehet sen sijaan kävivät ahkerasti hankkimassa lisätienestiä savottatyömailta. Kuvassa Enok Niemelä vuonna 1926 "nuoern liivin aikana".
Korvanen
Pihtijoki
Mutenia
Pyhäselmi
Silmävaara
Lukkari, Sylve
Törmänen, Manu
Alakorva, Eemeli
Pula-aikana Inarissa ei ollut savottatyömaita, joten Törmäsen miehet Eenok Niemelä, Sylve Lukkari ja Manu Törmänen lähtivät savottahommiin Sodankylän Pihtijoelle. Kämppäolot olivat alkeelliset eikä ruokakaan ollut kovin monimutkaista. Pääasiallista ravintoa oli läski ja poronliha. Saunominen ja asiointi tapahtui kymmenien kilometrien päässä sijaitsevassa ruukinpirtissä. Kuvassa Enok Niemelä vuonna 1926 "nuoren liivin aikana".
Torpanpaavo
Purnumukka
Suvannon majatalo
Vuotso
Moskuvaara
Siuttajoen poroerotuspaikka
Alajärvi
Ivalojoki
Alela, Hugo
Pettersson:, perhe
Pettersson, Jussi
Postila, Roope
Blomberg, Elviira
Hämäläinen, Antti
Poikela, Nanna
Pehkonen, Jussi
Hellemaa, Sakari (Vilho Sakari)
vangit
Niemelän työsarkaan kuului aikanaan myös pesti varavangin kuljettajana. Vangit oli tuomittu pääsääntöisesti pienistä rikkeistä, joista tuomiona oli passitus vedelle ja leivälle muutaman päivän ajaksi. Vankeja tuotiin Petsamosta saakka ensin Ivaloon, jossa he yöpyivät. Ivalosta Niemelä kuljetti vangit hevosella Sodankylään Roope Postilan taloon, josta matka jatkui eteenpäin. Ajomatkat sujuivat leppoisasti jutustellen. Matka Sodankylään kesti kolme päivää, joten välillä yövyttiin ja ruokailtiin majataloissa. Eräällä reissulla Petsamosta tuotu mies oli todennut, että olipa yöpymispaikka tullut hänelle kalliiksi, kun joutui tilille maksamattomista lapsen ruokoista. Kuvassa Enok Niemelä vuonna 1926 "nuoren liivin aikana".
Liinahamari
Kolttasanteri
Wallenius, Kurt Martti
Petsamon öljy- ja kalajauhotehdas
Petsamon Kala Oy
1930-luku
Kerttu Niemi työskenteli Liinahamarissa ruokalassa ja tutustui samalla myös kolttaväestön elämään. Erityisen vaikutuksen teki komeasti pukeutunut Koltta-Santeri jolla oli iso timantti kädessään. Koltta-Santeri toimi Liinahamarissa pihamiehenä (talonmiehenä) TVH:n tukikohdassa. Samaa työtä hän jatkoi myöhemmin Ivalossa, kun lähtö Petsamosta tuli ajankohtaiseksi. Tarinassa kuullaan muistikuvia myös kenraali Walleniuksesta, joka oli Petsamon öljy- ja kalajauhotehtaan johtajana Liinahamarissa v. 1935-1937.
Niemi, Kerttu
Jefremoff, Irja
Petsamo
talvisota
välirauha
jatkosota
evakuointi
Ennen talvisodan syttymistä 1939 Petsamossa vallitsi epävarma tunnelma. Lapset käskettiin toimittaa ensimmäisenä pois sodan uhan alta. Venäläiset lentokoneet ilmaantuivat taivaalle ruokatunnin aikana ja illalla jouduttiin jo lähtemään kuoma-auton lavalla kohti Tervolaa. Lähtö tapahtui niin nopeasti, että Kertulla jäi saamatta kahden viikon ruokatilit yhdeksältäkymmeneltä mieheltä. Kotiin jäivät myös valokuvat, tärkeät paperit ja muu omaisuus. Välirauhan aikana 1940-1941 väki palasi takaisin ja Petsamossa vallitsi ennenäkemätön toimeliaisuus. Satamat olivat täynnä laivoja ja autot rahtasivat tavaraa koko Suomen alueelle. Kertun ylläpitämästä kioskista korvike ja munkit myytiin sitä mukaa kun niitä kerkesi paistaa. Onnea ei kestänyt kauan, sillä jatkosodan sytyttyä 1941 väki joutui poistumaan Petsamosta, tällä kertaa lopullisesti. Petsamon ajoilta päällimmäiseksi jäi mieleen hyvä toimeentulo, työteliäisyys ja jylhät maisemat. Palkat olivat parempia kuin muualla Suomessa ja elintarvikkeet halpoja, koska Petsamo oli tullivapaata aluetta.
Trifona
pula-ajat
kahvilat
Rouva Blomqvistin omistamassa ruokalassa söi päivittäin 90-100 miestä. Leivät, pullat ja ruoat tehtiin itse ja siinä sivussa hoidettiin lehmiä. Paistamiseen tarkoitetut uunit sijaitsivat ulkona. Työpäivät olivat pitkiä aamuviidestä iltakymmeneen. Omistajan lisäksi ruokalassa työskenteli kaksi apulaista, joten kiirettä riitti. Ruokatarvikkket noudettiin aluksi Trifonassa sijitsevasta tukkukaupasta ja myöhemmin Liinahamariin valmistuneesta suursatamasta. Väkeä Petsamoon oli tullut eri puolilta Suomea, koska siellä ei tarvinnut maksaa veroja ja elintarvikkeet olivat tullivapauden takia halpoja. Pula-aikana 1930-luvulla ei tarvinnut nähdä nälkää, vaikka työtä ei riittänytkään kaikille.
ruokalat
ruokala-apulaiset
Kerttu Niemen työura alkoi Petsamon Liinahamarissa ruokala-apulaisena. Hänen veljensä oli kirjoittanut, että pesti olisi tarjolla ja palkkakin oli moninkertainen verrattuna palvelijan saamaan palkkaan Sodankylässä. Ruoanlaitto oli tuttua hommaa, sillä Kerttu oli pitänyt kämppäruokalaa savotoilla isänsä kanssa. Matka uuteen kotipaikkaan taittui postiauton kyydissä syksyllä 1930. Matkanteko oli hidasta, mutta lopulta saavuttiin Trifonaan, josta ruokalan isäntä nouti apulaisensa moottoripyörällä Liinahamariin. Tie oli vasta rakenteilla eikä Liinahamarin kylässä ollut ruokalan lisäksi juuri muuta asutusta kuin muutama turvekammi ja tiemestarin mökki. Myöhemmin, tien ja sataman valmistuttua, asutus lisääntyi ja kylään tuli työmaakaupan lisäksi myös osuuskauppa.
Maisteri Thiodolf Reinin kokemuksia Laukaasta 1861
Nieminen, Antti
Teos on taiteilijakirja. Teksti on tehty japanilaisittain, sisältönä "kriitikon" puhe "taiteilijan" päiväkirjaa hyödyntäen, lisänä "kääntäjän" kommentteja. Ulkoasu jäljittelee japanilaista kirjataidetta. - Käsintehty paperi, lankasidos, aaltopahvikotelo. Rajoitettu painos. - Nimiösivulla mainitut tekijät Karo Tôsen ja Uso Bakkari ovat Kai Niemisen pseudonyymejä.
Nieminen, Kai
Sandberg, Peter
Putkonen, Väiski
Pihlajaveden Matti Raivio hiihdon ensimmäinen maailmanmestari vuodelta 1926
Nieminen, Pentti
Muistelmia tohtori Oskari Heikinheimon Kantolasta
Viisikymmentä vuotta keskikoulun päättymisestä
Nieminen, Väinö
Hoviräätäli- ja muita polvihousuiän tarinoita Kyyjärveltä
Nietzsche, Friedrich
Kouta, Aarni
Niilo Sareliuksen kirje Minna Canthille 8.3.1882
kirjeet
Murtovarkaus
onnittelut
Niilo Sarelius oli Suomalaisen teatterin näyttelijä.
Niilo Sarelius
Niittylä, Pertti
Varsinais-Suomi
Rusko
pappilat
Ruskon pappila
Nikinmaa, Kerttu
K.Nikinmaa