Kolme Keuruun merkkimiestä 90 vuoden takaa
Rainio, Jussi
Keuruun kaupunginkirjasto
järvet
joet
sillat
Rautjärvi
Lammi
Evo
1900-luku (vuosikymmen)
Ylinen, Keskinen ja Alinen Rautjärvi sijaitsevat Lammilla nykyisellä Evon luonnonsuojelualueella noin 14,5 kilometrin päästä Lammin taajamasta pohjoiseen. Järvistä on käytetty myös nimityksiä Ylimmäinen, Keskimmäinen ja Alimmainen Rautjärvi. Alinen Rautjärvi on näistä pinta-alaltaan suurin, noin 49 ha ja sen rantaviivan pituus on 3,8 km. Aliseen Rautjärveen laskee Ylisen Rautjärven ja Keskisen Rautjärven kautta Saukonoja koillisesta ja Luutajoki pohjoisesta. Järvien väliselle kannakselle perustettiin 1850-luvulla Evon metsäopisto, ja metsäopetuksen perinteitä jatkaa samalla paikalla edelleen Hämeen ammattikorkeakoulun Evon yksikkö.
Rainio, Yrjö E.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
Lukukirja lapsille: ensimmäistä lukemisen ja kirjoituksen opetusta varten
äidinkieli
oppikirjat
lukukirjat
kansakoulu
Lukukirja lapsille opastaa lukemisen ja kirjoittamisen alkeisiin aiheinaan luonto, uskonto ja isänmaa. Yksi keskeinen teema on ajalle tyypillisesti vanhempien kunnioittaminen. 1800- ja 1900-luvun vaihteen kasvatusaatteet tähdensivät, että lapsen tulee hyvittää vanhempiensa huolenpito olemalla kiltti, ahkera ja tottelevainen – hyvä tyttö ja poika. Kirjan kuvat ovat 1800- ja 1900-lukujen taitteessa erittäin suositun kuvittajan Alex Federleyn (1864-1932) tekemiä.
Raitio, K.
Yhdeksäs painos : Porvoo : Werner Söderström
Oulun kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto
Federley, Alex
novellit
Eurén, Gustaf Erik
86.2. (ykl)
Raittila, Pirjo
Raivola, Matti
Törmänen
Alajoki
koulunkäynti
leikit
ulkoleikit
kotityö
Lasten tehtävänä oli auttaa vanhempia kotitöiden teossa, veden ja puun kannossa, lehmien lypsyssä sekä lehtikerppujen ja heinänteossa. Työn lomassa käytiin koulua ja leikittiin etupäässä ulkoleikkejä. Myrkkyroona, ruutupelit, piilosillaolo, könkkä ja hyppylauta olivat suosittuja leikkejä. Leikkikaverit löytyivät omasta pihasta, sillä perheet olivat suuria.
Rajala, Aini Amanda
Vaattovaara, Merja
ruoanvalmistus
ruokaperinne
hirvi
poro
Entisaikaan kotieläimistä ja porosta hyödynnettiin kaikki joko ruoaksi tai vaatteiksi. Eläinten verestä tehtiin veripalttua, -makkaraa ja -leipää. Poron vatsassa olevaa "kuninkaan lakkia" käytettiin verimakkaran teossa. Veren joukkoon pantiin runsaasti kuuta, jotta ruoasta tuli maittavaa. Kotieläimistä pidettiin hyvää huolta. Hevosille tehtyä apetta kutsuttiin jauhojuomaksi. Kerran Aini erehtyi antamaan sitä lampaalle ja se halkesi. Lampaan nahasta tehtiin syylinkejä, jotka laitettiin sukkien päälle.
Hermannin hevos- ja ulkoilupuistossa kohdataan
Rajala, Kirsi
hinnastot
luettelot
tuoteluettelot
kuvastot
betoniteollisuus
sementtiteollisuus
rakennusteollisuus
teollisuusyritykset
yritykset
Hilpi Kummila
Hämeenlinna
Rakennusmestari Hilpi Kummila siirsi Terijoen liikkeensä Hämeenlinnaan vuonna 1924. Kummilan sementtivalimotuotteisiin kuului enimmäkseen erilaisia betoniputkia, mutta myös mm. kukkamaljakoita ja portinpylväitä oli tarjolla. Liikkeeseen kuuluivat myös rakennusosasto ja puuseppäosasto.
Rakennusmestari Hilpi Kummilan rakennusliike ja sementtivalimo
Julkaistu painettuna: Hämeenlinna, [s.a.].
Rämänen, Matti
Rämö, Markku
Laitilan kirkon ulkomuurin kalkkimaalauksia
Varsinais-Suomi
Laitila
kirkot
kirkkomaalaukset
kalkkimaalaukset
Artikkeli ilmestynyt teoksessa Suomen museo XXXII, s. 55-57
Rancken, A.W.
Asuinrakennus Lukiokadun ja Rantakadun kulmassa (Lukiokatu 1)
asuinrakennukset
puurakennukset
rukoushuoneet
evankelinen liike
Luther-talo
Lukiokatu 1
Arvi Kariston katu 17
1880-luku
Rancken Helge
rakennuspiirustus
Lukiokadun (Gymnasiigatan) ja Rantakadun (Qvaigatan) eli nykyisen Arvi Kariston kadun kulmatontti vaihtoi aluksi omistajaa tiheään tahtiin. Tontin ensimmäinen omistaja oli kaupunginlääkäri Josef Gabriel Hårdh, joka kuoli vuonna 1876, minkä jälkeen tontti siirtyi kapteeni A. Bollfrasin omistukseen. Helsinkiläinen arkkitehti Helge Rancken (1857-1912) piirsi tontille nikkarityylisen puurakennuksen vuonna 1890, jolloin tontin uudeksi omistajaksi oli juuri tullut eversti Hugo Standertskjöld. Kauppias A. Karen osti tontin ja talon vuonna 1896 kauppias Wilhelmssonilta. Karen kuului Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen Hämeenlinnan osaston toimihenkilöihin. Kun Hämeenlinnan papisto suhtautui vuosisadan alussa epäilevästi yhdistykseen, liikkeen kannattajat halusivat rakentaa oman rukoushuoneen kaupunkiin. Arkkitehti H. R. Helinin suunnittelema rukoushuone rakennettiinkin Karenin omistamalle tontille vanhan asuinrakennuksen viereen Lukiokadun puolelle. Uusi rakennus otettiin käyttöön 26.10.1902. Karen myi sekä asuintalonsa että tonttinsa evankeliumiyhdistykselle vuonna 1908. Kun vanha rukoushuone alkoi rapistua, kaupunki kaavoitti sen paikalle pysäköintialueen. Hämeenlinnalaiset evankelisen liikkeen aktiivit hakivat ja saivat tukea valtakunnalliselta evankeliumiyhdistykseltä, joka lupasi rahoittaa uuden talon rakentamisen, jos kaupunki suostuisi muuttamaan asemakaavaa. Näin tapahtuikin. Molemmat vanhat puurakennukset purettiin vuonna 1962, ja paikalle rakennettiin nykyinen Luther-talo, jonka siipiosassa Evankeliumiyhdistyksen Hämeenlinnan osasto toimii. Muu osa talosta on asuinkäytössä.
Rancken, Helge
Drottning Karin Månsdotter : biografiskt försök. af J. O. J. Rancken
Kaarina Maununtytär
Karin Månsdotter
henkilöhistoria
kuningattaret
elämäkerrat
personhistoria
drottningar
Sverige
Ruotsi
biografier
Rancken, Johan Oskar Immanuel
Finska Litteratur-sällskapet
taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. Teos on kuvakirja "katoavasta" veistotaiteesta. Kirjan sivut luovat kolmiulotteisen illuusion mm. sivuille liimattujen kumilenkkien ja esiin ponnahtavien osien kautta.
Randlöv, Carina
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Koululaiselämää Hämeenlinnassa 1880-luvulla
äänitteet
äänittiedostot
1890-luku
huvit
koulut
seuraelämä
Adolf Vilhelm Rankka (ent. Krank) (1873–1919) opiskeli Hämeenlinnan normaalilyseossa ja lyseossa vuosina 1885–1893 ja toimi myöhemmin kieltenopettajana eri kouluissa. Kirjoituksessaan hän muistelee koulupoikavuosiaan Hämeenlinnassa, mutta erityisesti koululaisten vapaa-ajan viettoa, lyseolaisten seurustelua tyttökoululaisten kanssa ja aikakauden nuorison muuta seuraelämää. Äänitteen on toteuttanut Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX vuonna 2010, lukija Veikko Pulli.
Rankka, A. V.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinnan normaalilyseo 1873–1887–1913 : 40-vuotismuisto. - Hämeenlinna : Arvi A. Karisto (Hämeenlinnan uusi kirjapaino), 1913.
Adolf Vilhelm Rankka (ent. Krank) (1873–1919) opiskeli Hämeenlinnan normaalilyseossa ja lyseossa vuosina 1885–1893 ja toimi myöhemmin kieltenopettajana eri kouluissa. Kirjoituksessaan hän muistelee koulupoikavuosiaan Hämeenlinnassa, mutta erityisesti koululaisten vapaa-ajan viettoa, lyseolaisten seurustelua tyttökoululaisten kanssa ja aikakauden nuorison muuta seuraelämää.
Julkaistu painettuna kirjassa: Hämeenlinnan normaalilyseo 1873–1887–1913 : 40-vuotinen muisto. - Hämeenlinna : Arvi A. Karisto (Hämeenlinnan uusi kirjapaino), 1913.
rakennuspiirustukset
rakennukset
arkkitehtuuri
satamat
myymälät
liikenne
laivaliikenne
höyrylaivat
Laivaranta
1910-luku
Hämeenlinnan laivaranta, sisävesiliikenteen satama, sijaitsi keskustan itäreunassa Birger Jaarlin kadun ja Hallituskadun alkupäässä. Arkkitehti Armas Rankka suunnitteli laivarantaan satamakonttorin vuonna 1911. Rakennuksen päissä oli pienet kojut, joista toinen oli varsinainen konttori, toinen virvokekioski eli vesimyymälä. Kojujen katoilla oli koristeina pienet tornit. Ovet olivat rakennuksen päädyissä, ja kojujen sivuseinissä oli soikeat ikkunat. Kojuja yhdisti avoin, katettu tavarasuoja. Suojan molemmilla sivuilla oli kuusi pylvästä, joiden väliin muodostui kaariaukkoja. Satamakonttorin rakentaminen 1910-luvulla liittyy vaiheeseen, jolloin laivaliikenne oli uudelleen joksikin aikaa vilkastunut Hämeenlinnan satamassa. Höyrylaivaliikenne oli alkanut Vanajavedellä jo 1800-luvun puolivälissä. Kun rautatie Helsingistä Hämeenlinnaan valmistui vuonna 1862, myös laivaliikenne vilkastui joksikin aikaa, koska jatkoyhteydet hoidettiin vesiteitse. Vanajaveden höyrylaivayhtiön laivat olivat käyttäneet aluksi laiturinaan kaupungin pyykkilaituria. Vuonna 1873 yhtiö sai kaupungilta ilmaiseksi laituripaikan ja luvan rakentaa oman laiturin. Vuonna 1875 rautatietä jatkettiin Tampereelle ja laivaliikenne hiljeni. Se kuitenkin vilkastui jälleen 1900-luvun alussa Vanajavedellä ja sen yhteydessä olevilla Hauhon ja Längelmäveden reiteillä. Hämeenlinnaan perustettiin vuonna 1900 Hämeenlinnan Höyrylaiva Osakeyhtiö matkustaja- ja tavaraliikennettä varten. Yhtiö rakennutti kaksi pientä höyrylaivaa, Kangasalan 1901 ja Pälkäneen 1907. Vuonna 1901 laitureita päätettiin laajentaa. Vasta linja-autoliikenteen kehitys 1930-luvulla antoi kuoliniskun Vanajaveden laivaliikenteelle. Keväällä 2009 alkoivat laivarannan korjaustyöt. Laivarannan arkkitehtuurikilpailun voitti arkkitehtitoimisto JKMM Oy:n "Sillalla"-niminen kaarevakattoinen ehdotus ravintola- ja satamarakennukseksi. Rakentamista päätettiin kesällä 2009 kuitenkin siirtää kaupungin säästöohjelman vuoksi. Rantapuiston vanha paviljonki on vuodelta 1954. Siihen on tehty 1960- ja 1970-luvuilla korjauksia.
Rankka, Armas
Jaloluontoinen waimo taikka kertomus yhden awioparin merkillisistä elämän waiheista
pohjoispohjalainen kaunokirjallisuus
maaseuturomaanit
arkielämä
kansankuvaus
Limingassa syntynyt Johan Rännäri (1827-1884) oli itseoppinut toimittaja ja opettaja. Vuosina 1866-1867 hän työskenteli Oulun Wiikko-Sanomien kilpailijan Pohjan-Tähden päätoimittajana. Lehtikirjoitusten ohella Rännäri julkaisi arkkiveisuja ja kirjasia eri elämänaloilta. Pienoisromaani jaloluontoisesta vaimosta lienee löytänyt lukijansa: siitä otettiin ainakin 16 painosta vuosina 1883-1929.
Rännäri, Johan
seurantalot
Nakkila
Vuonna 1922 valmistunut seuratalo Karhula. Talo on rakennettu rakennusmestari Erikssonin piirustusten pohjalta. Kuvat otettu 1970-luvulla.
Ranne, Jouko
Nakkilan kunnankirjasto
keinutuolit
Kankeri, Matti
Nakkilalainen keinutuolipuuseppä Matti Kankeri työssään.
Espanjantauti vei kokonaisia perheitä ja jätti jälkeensä paljon orpoja
Inari
Riutula
Toivoniemi
Kangasniemi, Frans
Lehtola, Heimo
espanjantauti
lastenkodit
1920-luku
kauppa
Riutulan lastenkoti
Toivoniemen orpokoti
Inarissa riehui 1919-1920 espanjantauti, johon menehtyi yli 200 henkeä, jopa kokonaisia perheitä. Lapsia jäi paljon orvoiksi, eivätkä kaikki mahtuneet Riutulan lastenkotiin. Osa lapsista, kertoja mukaan lukien, sijoitettiin Toivoniemeen, jonne kunnostettiin orpokoti. Orpokoti toimi Toivoniemessä vuoteen 1933 saakka. Rakennus oli toiminut aikoinaan myös nimismiehen virkatalona ja se oli kuuluisa istutuksistaan.
Ranta, Katri
Nemtsinkoff-Körkkö, Tarja
Anna-Briita Mattus oli kuppari ja hieroja
Karhu-Pekka
Mattus, Anna-Briita
kuppaus
hierojat
luonnonparannus
Anna-Briita Mattus oli Karhu-Pekan sukua. Hän oli luonnonparantaja, kuppari ja hieroja. Kuppaus auttoi muunmuassa reumatismiin. Kuppaaminen tapahtui saunassa. Anna-Briitalla oli myös jonkinlaisia ennaltanäkemisen taitoja.
Nellim
Sulkusjärvi
kaste
Rukoushuone sijaitsi Nellimin ja Sulkusjärven välillä. Myöhemmin sotien jälkeen se paloi. Silloin kun pappi kävi, pidettiin kirkonmenot ja seurat. Lappalaisia tuli paikalle eri puolilta Inaria. Kun lapsi syntyi, hänelle annettiin hätäkaste ja oikea kaste sitten, kun pappi kulki. Lapset saattoivat olla kastettaessa jo aika isojakin.
Teos on taiteilijakirja. Kirkkaassa, pienessä ja kannellisessa muovipurkissa vihreä, sylinterin muotoinen esine, jonka päällä yksittäisiä englanninkielisiä sanoja. Teos on osa sarjaa Pushpin & Poetry (volume 25). Numeroitu kpl (5/10).
Rantakari, Kaija
Teos on taiteilijakirja. Blue scarf is also part of the Bodies, Borders, Crossings exhibition produced by the Finnish Cultural Institute in New York. Sininen huivi on myös osa Bodies, Borders, Crossings -kiertonäyttelyä, jonka on tuottanut Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutti.
Rantala, Hannele
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1981
Rantala, Marjatta
M.H.
Huittinen -- Huhtamo
Huhtamon kirkko
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1982
Raisio
kiskoautot
junat
museojunat
rautatiet
Raision aseman kautta kulki vilkas junaliikenne vielä 1960-luvulla. Samalla vuosikymmenellä alkoivat kuitenkin paikallisjunien matkustajamäärät vähentyä linja-autojen alkaessa liikennöidä yhä enemmän Turun ja Naantalin väliä. Nykyään Raision aseman kautta kulkee ainoastaan tavaraliikennettä. Kuvassa tilausajossa ollut Dm7-sarjan kiskoautojuna eli ns. lättähattu Raision asemalla 6.9.1997.
Rantala, Mika
Raision kirjasto
Mietoisten säästöpankki : 60 vuotta pankkipalveluja mietoislaisten hyväksi 1921-1981. Katsaus Mietoisten Säästöpankin toimintoihin 1971-80
Mietoinen
säästöpankit
Rantala, Osmo
Mietoisten säästöpankki
Salmijärvi
Petsamo
Ivalo
Norja
sota-aika
evakot
Petsamosta lähdettiin evakkoon Norjan puolelle, vähän sen jälkeen koko Petsamo paloi. Välirauhan jälkeen palattiin takaisin Suomeen.
Rantanen, Elsa
joulu
Australia
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1989
Rantanen, Mari
Ranska
Saksa
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1996
Rantanen, Martti
nahkiainen
pyynti
Nakkilalaisten nahkiaispyytäjien haastatteluihin pohjautuva kirjoitus. Koonnut Riitta Rantanen Satakuntalaisen Osakunnan kotiseuturetkellä vuonna 1962.
Rantanen, Riitta
Huittisten Reserviupseerikerho r.y. täytti 30 vuotta
Huittisten Reserviupseerikerho
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1984
Rantanen, Veikko
osoitekartat
ilmakuvakartat
Huittinen
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1990
Parhaat tähänastisista: Evankeliemijuhla 86 Huittisissa
Evankeliumijuhla
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1986
K-tavaratalo Rantapere 1942-1967 : 25-vuotisjulkaisu
Rantapere
historiikit
Rantapere, Kyllikki
Rantapere, Erkki
Teos on taiteilijakirja. Kansion sisällä viisi kuvaa. Vahatut, kopiotekniikalla vedostetut piirustukset ja valokuvat nepalinpaperille. Sisäkkäin kääntyvät kannet, lukituksena avain ja nyöri. Uniikkikappale, tekijän signeeraama.
Rantasuo, Elina
Rantila, Gideon
Morgamoja
Miessijoki
kullankaivu
kullanhuuhdonta
1940-luku
Niilo Ranttila kertoo Lemmenjoen kullan löytymisestä syyskuussa 1945 ja sitä seuranneesta kultaryntäyksen tapahtumista. Lemmenjoen kultaryntäys ajoittui vuosille 1948-1950 ja parhaimmillaan kultaa oli kaivamassa jopa 200 henkeä. Monet olivat varustautuneet heikosti ja joutuivat lähtemään vähin äänin takaisin. Niilo pärjäsi hyvin kesätienesteillä, eikä hänen tarvinnut talvisin tehdä töitä. Elämä kultakentillä muistutti välillä villin lännen meininkiä ja Niilollakin oli varuilta mauseri tyynyn alla. Haastattelu sisältyy kaksiosaiseen radio-ohjelmaan, joka tehtiin Lemmenjoen 40 -vuotisen kullankaivuun kunniaksi.
Ranttila, Niilo
Partanen, Seppo J.
Timonen, Martti
Tapahtumia 54- vuoden takaa : mitä muistan talvisodan talvesta
Rapo, Sylvi