myymälät
kyläkaupat
myymäläautot
autot
ihmiset
Pukkila -- Kantele
rakennukset
Mauno Perttilän kaupan myymäläautojen lastauspaikka. Oikealla ovat uudet autot ja vasemmalla käytöstä poistuva, kuorma-auton lavalle rakennettu kylän ensimmäinen kauppa-auto. Taustalla näkyy uuden kauppatalon pääty. Perttilän uusi kauppa valmistui 1955 ja siinä oli kaupan lisäksi tilat postille, Postipankille ja Osuuskassalle. 1980-luvulla postin yhteyteen saatiin vielä apteekkipalvelu ja sivukirjasto. Puretun vanhan myymälän tilalle rakennettiin myymäläautojen lastaustilat. Parhaina kauppa-autovuosina Kanteleelta lähti kierrokselleen Pukkilan ja lähipitäjien syrjäkulmille neljä uutta Mersun alustoille rakennettua myymäläautoa, kaksi Seppälästä ja kaksi Perttilästä.
Pukkilan kunnankirjasto
Perttilän rakennukset Naarkoskella. Oikealla näkyy kulma vuonna 1956 valmistunutta Impi ja Vilho Perttilän uutta hallinto- ja asuinrakennusta. Vasemmalla on vanha päärakennus, jonka yläosa rakennettiin rakennusmestari Kauko Perttilän suunnitelman mukaan. Yläkerrassa oli ilmeisesti koko Suomen ensimmäinen puulämmitteinen, jatkuvatoiminen kiuas. Vanha konttori- ja asuinrakennus purettiin uuden rakennuksen valmistuttua. Keskimmäinen rakennus on niin sanottu mamman talo, jossa asuivat Viljam ja Matilda (Tilda) Nikkilä.
kioskit
paikallishistoria
Kuvissa on kauppias Mauno Perttilän vanha kauppatalo Kanteleella. Ensimmäisessä kuvassa on vanhan kaupan julkisivu. Vasemmassa päädyssä oli kioski, jossa oli penkit, pöydät ja jakkarat sekä kaupan puolelta avattava kioskiluukku. Soittokelloa painamalla sai myyjän paikalle. Myynnissä oli myös kioskin takana olevan kaupan varasto, vaikka silloisen aukiololain mukaan muiden kuin kioskitavaroiden iltamyynti oli kielletty. Kioskista sai ostaa Mauno Perttilän tekemää limonadia ja Elsa Nurmisen tekemiä sokeripäällysteisiä ässiä tai pusuja. Postinhakureissulle tulleet miehet ostivat usein kaljaa (talvella sitä pidettiin sähköpatterilla lämmitetyssä peltilaatikossa) tai Kanteleen Meijerin juustoa. Toinen kuva on pihan puolelta. Se on otettu sotavuosien jälkeen, ilmeisesti vuonna 1947 tai 1948. Perttilän uusi liikerakennus valmistui vuonna 1955.
sillat
sukulaiset
Kuva on otettu Naarkosken sillalla 1950-luvun alussa. Kuvassa on vasemmalta lähtien Asko Perttilä, Jussi Perttilä, Pirkko Kontula, Helle Perttilä, Helmi Perttilä, Tuomo Perttilä (sylissä), Impi Perttilä, Irja Perttilä (seisoo Impin edessä) ja Marja-Liisa Perttilä. Lapset ovat takaa vasemmalta lähtien Irma Perttilä, Marjatta Perttilä, Mikko Perttilä (puoliksi Irjan takana), Risto Nikkilä, Terhi Nikkilä (Riston takana), Tuire Nikkilä ja Anneli Perttilä. Eturivin lpojat ovat Pekka Perttilä (vas.), Pertti Perttilä ja Erkki Perttilä.
Perttulan kasvatuslaitos. Hämeenlinna, Suomi
huvilat
kasvatuslaitokset
oppilaitokset
kehitysvammalaitokset
Perttulan kasvatuslaitos
Hämeenlinna
Vanaja
Perttula
1900-luku (vuosikymmen)
Hämeen läänin kuvernööri Otto Carl Rehbinder rakennutti Perttulan huvilan Vanajan Miemalan kylään vuonna 1860. Rakennuksen suunnitteli silloinen Hämeen lääninarkkitehti Carl Albert Edelfelt. Emma ja Edwin Hedman ostivat Perttulan tilan vuonna 1891 ja siirsivät perustamansa "tylsämielisten lasten kasvatus- ja opetuslaitoksen" Perttulaan. Hedmanien laitos oli maan ensimmäisen suomenkielinen kehitysvammalaitos. Kasvatuslaitos toimi aluksi Perttulan huvilassa, myöhemmin lähistölle rakennettiin myös muita rakennuksia. Perttulan tila ja oppilaitos siirtyivät valtion omistukseen vuonna 1909. Laitoksen nimi ja organisaatio vaihtuivat monta kertaa, kunnes vuonna 2009 silloinen Perttulan erityisammattikoulu liitettiin Kiipula-säätiöön. Oppilaitos muutti kokonaan Kiipulaan vuonna 2013. Nykyään Perttulan rakennukset ovat yksityisomistuksessa asuin- ja liiketiloina.
Rytkönen, Enok
Julkaistu painettuna: Valokuv. & kustansi E. Rytkönen foto & förlag.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
Perttulan tylsämielisten kasvatuslaitos : 1890–1915
kehitysvammaiset
kouluhistoriikit
Edvin Hedman perusti Perttulaa edeltäneen yksityisen kasvatuslaitoksen vuonna 1890 Helsingin Kallion kaupunginosaan, jossa ongelmana olivat levoton ympäristö ja turvattomuus. Perttulan tilalle silloisen Vanajan Miemalaan laitos muutti toukokuussa 1891, ja se sai silloin nimekseen Perttulan tylsämielisten kasvatuslaitos. Paikkana Perttula tarjosi kasvatuslaitokselle luonnonläheisyyttä ollen kuitenkin lähellä Hämeenlinnan kaupunkia. Maataloustöiden koettiin auttavan asukkaiden tilaa. Asukkaiksi otettiin vain sellaisia lapsia, joiden katsottiin olevan ”kehityskykyisiä”. Vuonna 1905 valtio lunasti Perttulan itselleen, mutta päätösvalta laitoksen asioissa säilyi sen johtajalla Edvin Hedmanilla, jonka kuoleman jälkeen Perttulaa johti hänen vaimonsa Emma Hedman vuosina 1915–1927. Senaatin valiokunta ensin ja myöhemmin kouluylihallitus huolehtivat laitoksen toiminnan valvomisesta. Tammikuussa 1909 Perttula siirtyi kokonaan valtion alaisuuteen. Kirjaan on luetteloitu koko Perttulan henkilöstö 25 vuoden ajalta. Erityisopetus jatkui eri muodoissaan Perttulassa aina vuoteen 2013 asti, jolloin Perttulan erityisammattikoulu Kiipulan ammattiopistoon sulautuneena muutti lopullisesti Janakkalan Kiipulaan.
Hedman, Edvin L.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : Emma Hedman (Suomalainen kirjapaino osakeyhtiö), 1916.
Hedman, Emma
peruna
istutus
hevonen
aitat
Ensimmäisessä kuvassa Lehtisen pihalla istuu joukko perunanistutukseen lähdössä olevia ihmisiä. Kuvassa edessä Merikannon tyttö (vas.), Merikannon mamma, Sorge Martin, Alma Raunio ja Emmi Rantalainen ja takana Lyyli (vas.) ja Keijo Lehtinen, Einari Mäkelä ja Niilo Lehtinen. Toisessa kuvassa ihmiset ovat lähdössä kyntämään peltoa ja mahdollisesti istuttamaan perunaa. Kuvan henkilöistä tai ottopaikasta ei ole varmuutta.
viljely
työvaatteet
pellot
Kuvassa pidetään taukoa joko perunannostosta tai istutuksesta. Takarivissä seisovat Terho Kareoja (o.s. Greijula) (oik.) ja Tyyne Greijula (o.s. Helenius). Tyynen edessä seisoo Liisa Kareoja (nyk. Tojkander).
Keitele
valokuvat
1960-luku
Paananen, Wellamo
Perunannostossa Sulkavanjärvellä Rosolan perunatilalla. Vasemmalta vahtimestari Kaisa Tikkanen ja Nina Järvinen. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 15.10.1965.
Paananen, Vellamo
Keiteleen kunnankirjasto
talkoot
1920-luku
1930-luku
Perunannostotalkoot Lappamäessä 1920-30 -lukujen vaihteessa. Kuvasta tunnistettu Jussi Laukkanen, Saimi Varis, Aili Hujanen ja Sylvi Laukkanen. Kuva Anna Kauhanen.
Perunkirjoitus ja jako Markus Matinpoika Mäntän jäämistöstä v. 1809
Aaltio E. A.
Keuruun kaupunginkirjasto
Peruskoulun päästöjuhlassa palkittuja 1978
koulut
oppilaat
koululaiset
juhlat
1970-luku
Keiteleen Osuuspankin Ryhtiapurahan peruskoulun päästöjuhlassa saivat Saara Huttunen (vas.) ja Auli Ojala. Samassa tilaisuudessa luovutettiin Kansainvälisen Osuuspankkien Piirustuskilpailun palkinnot: Sanna Jääskeläinen ja Tuula Rahikainen sekä pankinjohtaja Risto Hämäläinen. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 8.6.1978.
rakentaminen
perustukset
Tässä tehdään Aate Aholan talon perustuksia.
Pesäpallo. Osa käsikirjoituksesta helmikuu 1952 Sananparsia
pohjoispohjalainen kaunokirjallisuus
urheilu
sananparret
Digitoidussa dokumentissa on valkoisia ruuduttomia liuskoja, jotka on luultavasti leikattu isommista papereista. Sisältää novellin ja sananparsia. Novellissa Pesäpallo jokiperäläiset pelaavat kauneimpina heinäntekopäivinä pesäpalloa, niin että heinät jäävät korjaamatta, ja talvella on valtion avustettava heitä karjan ruokinnassa. Iisakin johtopäätös on, että urheilu on vaarallisempaa päähän menevää ainetta kuin viinankeiton tuote. Tekstistä puuttuu alku, se alkaa: "Van/hat ja huonosaattoiset istuskelivat kentän reunamilla, --" (jatkuen tästä loppuun). Teksti on jatkoa digitoidussa dokumentissa Novellien käsikirjoituksia. Helmikuu 1952 olevalle katkelmalle. Laajuus 15 sivua Kirjoitusaika 25.2.1952 Novelli Pesäpallo on julkaistu kokoelmassa Iisakki Vähäpuheinen (Otava 1953), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Sananparsia 9 sivua. Ei lähdeviitteitä, luultavasti Haanpään ympäristöstään kuulemia kansanviisauksia.
Haanpää, Pentti
Siikalatvan kirjasto
Aineiston julkaisemiseen on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
henkilöt
Pyhäntä, Lamujärvi
Heikki Luttisen omistama Pessarin talo Lamujärvellä.
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään seuralta.
Pesulaitoksen tyttöjä, keskellä Hilma Keinänen, muut tuntemattomia
Iisalmi
pesulat
pyykinpesu
Keinänen, Hilma
(Aineiston luovuttajat: Pentti ja Kyllikki Keinänen)
Iisalmen kaupunginkirjasto
Varsinais-Suomi
Laitila
kylät
Malko
Karrakoski, F.M.
hautauspuheet
papit
historia
andakter
präster
1700-luku
1700-talet
Petari Brennerin wijmmeinen puhe, kuin hän Stockholmin kaupungin eteläisen portin kautta uloswietin wäkiwallaiselle kuolemalle, s. 4. p. heinäkuusa 1720. Ruotsista suomexi käätty. Tekijä: Brenner, Petrus Johannis, 1677-1720 Julkaistu:Wasasa : prändätty Georg Wilhelm Londicerildä, 1780. Ulkoasu:24 s. ; 8:o. Johannis Petrus Brenner kuului pohjalaiseen pappissukuun. Hän syntyi Närpiössä v. 1677. Hänen isänsä oli Närpiön kappalainen Johannes Gabrielis Brennerus ja isoisänsä Mustassaren ja Vaasan kirkkoherra Henricus Martini Brennerus. Brenner tuli ylioppilaaksi Turusta v. 1698, kirjoittautui Tarton yliopistoon Pärnussa ja valmistui filosofian maisteriksi 1699. Hänet vihittiin papiksi v. 1701 ja hän toimi jalkaväkirykmentin kenttäsaarnajana Riiassa ja Narvan varuskunnan saarnaajana 1703. Venäläisten vallatessa Narvan 1704 hän joutui vangiksi ja hänet vietiin sotavankina Venäjälle. Riian jouduttua Venäläisille Brenner pääsi Pyhän Jaakobin seurakunnan kirkkoherraksi 1711 mutta pakeni samana vuonna Saksaan ruotsalaisten hallitsemalle alueelle. Seuraavana vuonna Kaarle XII määräsi Brennerin luokseen Turkkiin. Kaarle nimitti hänet vielä samana vuonna Mustasaaren ja Vaasan kirkkoherraksi, mutta Brenner ei koskaan tullut Vaasaan hoitamaan virkaansa vaan matkusti sen sijasta Tukholmaan, jossa hän jatkoi jo Turkissa aloittamaansa poliittista juonittelua levittämällä huhuja kuningasta vastaan tekeillä olevista vehkeilyistä. Kuninkaan saatua surmansa Norjassa loppuvuodesta 1718, Brenner sotkeutui yhä pahemmin omiin poliittisiin juonitteluihinsa, niinpä kun hänet oli valittu Etelä-Pohjanmaan papiston edustajaksi vuoden 1719 valtiopäiville, arkkipiispa kielsi häntä osallistumasta. Sen sijaan hän joutui kuulusteluun syytettynä maanpetoksellisesta toiminnasta. Hänet pidätettiin papinvirasta ja häntä kiellettiin poistumasta Ruotsista. Brennerin onnistui kuitenkin paeta Kööpenhaminaan aikomuksenaan jatkaa Venäjälle. Hän jäi kuitenkin kiinni Hampurissa ja hänet palautettiin Ruotsiin. Seuranneessa oikeudenkäynnissä Brenner todettiin syylliseksi maanpetokseen. Säätyjen asettama komissio tuomitsi hänet kuolemaan ja Brenner mestattiin Tukholman ulkopuolella 4.7.1720. Viimeisessä puheessaan Brenner tunnusti kateuden ja vihan ajaneen hänet rikoksiin. Puhe painettiin sittemmin useaan otteeseen. Vaasan kaupunginkirjastossa puhe on Londicerin painama sekä suomeksi että ruotsiksi. Biografiakeskus.
Brenner, Petrus Johannis
Londicer, Georg Wilhelm (kirjapaino, Vaasa, 1776-1804)
Mikrofilminä: Kansalliskokoelma, sijainti: Rv Saarnakirjallisuus
fin
hartauspuheet
Peter Brenners sista tal, : då han genom Stockholms stads södre port fördes ut til en wåldsam död, den 4 julii 1720. Tekijä: Brenner, Petrus Johannis, 1677-1720 Julkaistu:Wasa : omtryckt af Georg Wilhelm Londicer, 1786. Ulkoasu:[1-2] 3-24 s. ; 8:o. Johannis Petrus Brenner kuului pohjalaiseen pappissukuun. Hän syntyi Närpiössä v. 1677. Hänen isänsä oli Närpiön kappalainen Johannes Gabrielis Brennerus ja isoisänsä Mustassaren ja Vaasan kirkkoherra Henricus Martini Brennerus. Brenner tuli ylioppilaaksi Turusta v. 1698, kirjoittautui Tarton yliopistoon Pärnussa ja valmistui filosofian maisteriksi 1699. Hänet vihittiin papiksi v. 1701 ja hän toimi jalkaväkirykmentin kenttäsaarnajana Riiassa ja Narvan varuskunnan saarnaajana 1703. Venäläisten vallatessa Narvan 1704 hän joutui vangiksi ja hänet vietiin sotavankina Venäjälle. Riian jouduttua Venäläisille Brenner pääsi Pyhän Jaakobin seurakunnan kirkkoherraksi 1711 mutta pakeni samana vuonna Saksaan ruotsalaisten hallitsemalle alueelle. Seuraavana vuonna Kaarle XII määräsi Brennerin luokseen Turkkiin. Kaarle nimitti hänet vielä samana vuonna Mustasaaren ja Vaasan kirkkoherraksi, mutta Brenner ei koskaan tullut Vaasaan hoitamaan virkaansa vaan matkusti sen sijasta Tukholmaan, jossa hän jatkoi jo Turkissa aloittamaansa poliittista juonittelua levittämällä huhuja kuningasta vastaan tekeillä olevista vehkeilyistä. Kuninkaan saatua surmansa Norjassa loppuvuodesta 1718, Brenner sotkeutui yhä pahemmin omiin poliittisiin juonitteluihinsa, niinpä kun hänet oli valittu Etelä-Pohjanmaan papiston edustajaksi vuoden 1719 valtiopäiville, arkkipiispa kielsi häntä osallistumasta. Sen sijaan hän joutui kuulusteluun syytettynä maanpetoksellisesta toiminnasta. Hänet pidätettiin papinvirasta ja häntä kiellettiin poistumasta Ruotsista. Brennerin onnistui kuitenkin paeta Kööpenhaminaan aikomuksenaan jatkaa Venäjälle. Hän jäi kuitenkin kiinni Hampurissa ja hänet palautettiin Ruotsiin. Seuranneessa oikeudenkäynnissä Brenner todettiin syylliseksi maanpetokseen. Säätyjen asettama komissio tuomitsi hänet kuolemaan ja Brenner mestattiin Tukholman ulkopuolella 4.7.1720. Viimeisessä puheessaan Brenner tunnusti kateuden ja vihan ajaneen hänet rikoksiin. Puhe painettiin sittemmin useaan otteeseen. Vaasan kaupunginkirjastossa puhe on Londicerin painama sekä suomeksi että ruotsiksi. Biografiakeskus.
Kansalliskokoelma, sijainti: Rv Saarnakirjallisuus
swe
taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. SAS:n lentoaikatauluista leikattuja sivuja, aikataulut lennoista eri puolille maailmaa. Kannessa valokuva hymyilevästä lentoemännästä. r 338 nide|bnc|2rdacarrier n 500 Teos on taiteilijakirja. - SAS:n lentoaikatauluista leikattuja sivuja, aikataulut lennoista eri puolille maailmaa. J.O. Mallanderin lahjoitus kokoelmaan.
Mlynárčik, Alex
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Petollinen vaimo eli maisteri Nantti Sainion surullinen kuolema myrkyllä ja rouvansa Aina Sainion tunnustus ja tuomio
arkkiveisut
1890-luku
rikokset
Hämeenlinnan lyseon lehtorin Ferdinand (Nantti) Sainion murha vuonna 1892 herätti paljon huomiota koko maassa, jopa ulkomaillakin. Tapaus innoitti useampaakin arkkiveisurunoilijaa. J. Kalakankaan arkkiveisu aiheesta on painettu Tampereella Kirjapaino Suomen kirjapainossa.
Kalakangas, J.
Julkaistu painettuna: Tampere: Kirjapaino Suomen kirjapaino, 1892. http://www.tampere.fi/kirjasto/digiaineisto/arkkiveisut/maalliset/kalakangas.pdf
Tampereen kaupunginkirjasto
Äikiä, Petri
Stenfors, Mika
paralympialaiset
Soul (kaupunki)
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1988
Huittisten Joulu
Petsamo
Kaakkuri
kalastus
marjanpoiminta
Haastateltava on syntynyt Petsamossa vuonna 1912 ja kotoisin Kaakkurin kylästä. Petsamossa oli hyvä asua, kalaa tuli hyvin, poimittiin marjoja ja sieniä, melkein joka talossa oli karjaa ja poroja. Norjasta saatiin muita ruoka-aineita. Kirkonmenoja oli kaksi kertaa viikossa.
Arhipoff, Agrapina
Nemtsinkoff-Körkkö, Tarja
Petter Henrik Canth
Pekka Canth
Petter Henrik (Pekka) Canth (Minna Canthin poika)
Kuopion kaupunginkirjasto–Pohjois-Savon maakuntakirjasto
Petter Kivimaa
näytelmät
käsikirjoitukset
Lyijykynällä kirjoitettu kertomuksen katkelma. Vihon kääntöpuolella on näytelmätekstiä.
Minna Canth
haudat
Kumpulainen, Petter
Aittoniemi, Sakari
maatilat
mänty
Peura, Pellervo
Peuran portti
Laukaa -- Kuusaa
Salpakoski, Terhi
Peurunka : yli kaksikymmentä vuotta toimintaa kansanterveyden hyväksi
Koskinen, Hannu
kartanot
Karlbergin kartano
Karlberg
Aulanko
Koristeellinen kansio sisältää kymmenen valokuvapostikorttia, jotka kuvaavat Karlbergin kartanon ja Aulangon maisemia. Kuvien ottamisen aikaan Aulanko oli Hugo Standertskjöldin omistuksessa. Kannessa on kuvattuna Karlbergin kartanon päärakennus Vanajaveden rannasta päin. Muut kortit kuvaavat mm. Joutsenlampea, rauniolinnaa ja usein kuvattua näkymää näkötornilta Lusikkaniemeen. Valokuvaajan nimi ei ole tiedossa, ei myöskään korttien tarkka ilmestymisvuosi, mutta kauniilla käsialalla koteloon kirjoitettu ruotsinkielinen omistuskirjoitus on päivätty 27. toukokuuta 1900. Korttikansion on julkaissut A. Alopaeuksen kustannuskirjakauppa, joka toimi Hämeenlinnassa vuosina 1888–1900.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinna : A. Alopaeuksen Kirjakauppa - A. Alopaeus Bokhandel.
kokoelmat
fotografier
samlingar
kaupungit
städer
Hovioikeudenpuistikko
Hovrättsesplanaden
Kirkkopuistikko
Kyrkoesplanaden
Vaasanpuistikko
Vasaesplanaden
Vaasa
Vasa
1800-luku
1800-talet
1900-luku
1900-talet
Photographicum. Wasa-Waasa Vyer Från J. Grönroos Fotografiatelier Pahvinen valokuvakotelo, joka on säilynyt Vaasan kaupunginkirjasto-maakuntakirjaston kokoelmassa. 8 Vaasa-aiheista kuvakorttia, kannessa valokuva Hofrätten-Hovioikeus. Valokuvaaja Jakob Grönroosin valokuva-ateljee, joka toimi vuosina 1898-1914 (?) osoitteessa Raastuvankatu 19
J. Grönroos Fotografiatélier
soittimet
Keiteleen kirkonkylässä autoilija Teppo Häkkisen omistama pianokannel. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 14.11.1974.
Teos on taiteilijakirja. Kuvituksen aiheina lapsuus ja nuoruus Pielavedellä. Teoksesta 250 numeroitua kappaletta.
Kärkkäinen, Reijo
Pohjois-Karjala
Lieksa
Pielisen tytöt
nuorisojärjestöt
partio
käsiohjelmat
Lieksan kirjasto – Kauko ja Helvi Tanskasen kokoelma
Pielisen varrelta : runo Joensuun kaupungin puolivuosisataisjuhlassa 29 p:nä marrask. 1898
Joensuu
juhlavuodet
tapahtumat
runot
Joensuun kaupungin 50-vuotisjuhlat olivat 29.-30.11.1898. Joensuun lyseolla vietettiin juhlaa, jonka ohjelmassa oli mm. Tahvo Könösen nimimerkillä Teppo K. kirjoittama juhlaruno. Runon esitti K. W. Relander.
Könönen, Tahvo
Jns:n seutukirjaston maakuntaosasto – PKKO 82.2 KÖN
Pielisen ympäristön asutus : kotiseutukuvaus
Pielinen
Pielisjärvi
asutushistoria
asukkaat
suvut
sukunimet
henkilönnimet
1600-luku
Kirja kertoo Pohjois-Karjalan asutushistoriasta 1500-luvulta 1700-luvun alkupuolelle, lähinnä Pielisen vesistöalueen ympäristöstä. Se käsittää Pohjois-Karjalan pohjoisosan. Kirjassa kerrotaan suvuista, jotka asuttivat alueen kyliä.
Kokkonen, Heikki
Jns:n seutukirjaston maakuntaosasto – PKKO 92.87 KOK
Pielisjärven Karjalaisseuran 25-vuotisjuhla
karjalaiset
Pielisjärven Karjalaisseura
Suistamo
kaunokirjallisuus
kertomukset
Hämeen-Hinttu eli hämeenlinnalainen kauppias Heikki Kekäläinen julkaisi omalla kustannuksellaan tämän 1800-luvun loppupuolen Hämeenlinnaan sijoittuvan tarinan. Alkuosassa kuvaillaan poikien leikkejä ja koulun aloitusta uudessa ja komeassa kansakoulurakennuksessa. Monia muitakin hämeenlinnalaisille tuttuja paikkoja ja rakennuksia mainitaan. Teoksen loppuosa on kaupungin lähistöllä sijaitsevan kartanon tyttären rakkaustarina. Epäonnistuneen avioliiton jälkeen Maini löytää vihdoin onnen lapsuudentoverinsa Sulon kanssa.
Hämeen-Hinttu
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : Tekijä, 1912
karitsat
lammas
kotieläimet
Päijänne-lehdessä 3.5.1878 ilmestynyt nimetön lehtikirjoitus otsikolla "Pieni kevät-sävellys", jonka aiheena puistot, katujen siivous ja kaupungin kaunistaminen. Todennäköisesti Minna Canthin kirjoittama (ks. Kannila, Helle (1967): Minna Canthin kirjallinen tuotanto).
keski-suomi-lehti
jyväskylä
jyväskylän seminaari
Keski-Suomi-lehdessä 13.11.1875 nimimerkillä Wilja julkaistu Minna Canthin laatima lehtikirjoitus otsikolla "Pieni kirjeen pätkä". Aiheina kirjoituksessa säät, Jyväskylän seminaarin Porthan-juhla, Keski-Suomi-lehden toimituksen vaihdos, uutinen varkaista ja Jyväskylän terveydelliset olot (ks. Kannila, Helle (1967): Minna Canthin kirjallinen tuotanto).
Härkönen, Tuula
Pieni muistelo vanhan sairaalan joulusta
Ruuska, Marleena
Pieniä välähdyksiä lapsuusvuosiltani : sekä liikenneurani alkutaipaleelta
Heikkilä, Onni
lentokoneet
lapset
talvi
potkurilentokoneet
Kanteleenjärven jäällä pidettyjen ravikilpailuiden yhteydessä järjestettiin myös pienkonenäytöksiä. Kuvasta tunnistettu Kalle Sihlman (2 .oik.) ja Veikko Sihlman (3. oik.). Taustalla näkyy Holmanmäki. Kuva on otettu n. 1957-1958.
Pietari Brahe, Suomen kenralikuvernööri : kuvaelma
Brahe, Per
muistelmat
elämäkerrat
henkilöhistoria
kenraalikuvernöörit
Cygnaeus, Gustaf Alexander
Turussa : Brahemuistopatsaan rahaston toimikunta.
Teos on taiteilijakirja. Kirjan mustaksi maalattu kansi ohutta vaneria, päällä höyheniä ja musta kivilaatta. Mustiksi maalatuilla sivuilla vuoriaiheisia akvarelleja. Sivuparit liitetty yhteen langalla. Käsin sidottu. Uniikkikappale, tekijän signeeraus. Käsinsidottu.
Vellonen, Senja
perhe
leikkimökki
Kaksi Naarkoskella Perttilän pihapiirissä otettua valokuvaa. Leikkimökin edessä otetussa kuvassa ovat Jalmari, Kerttu ja Beda Vesa sekä Toini Hänninen (os. Salin) (oik.). Kuva on otettu joen länsipuolella. Oikeanpuoleisessa kuvassa, joka on otettu itäpuolella jokea, on Vilho Perttilä poikiensa Juhan (vas.) ja Askon kanssa.
Honkajoki
Piharakennus (1_82 Honkajoki). Hirsirakenteinen yksikerroksinen asuin- ja aittarakennus. Rakennuksen vasen puoli ilmeisesti asuinkäytössä, oikea puoli ikkunaton, jossa kaksi matalaa ovea. Saattavat olla aittoja. Sama rakennus kuin kuvassa 1_83. Kuvasta ei tarkempia tietoja.
Honkajoen kunnankirjasto
Kopiointivapaa. Lupa kuvan kaupalliseen käyttöön pyydettävä Honkajoen Kotiseutuyhdistys ry:ltä. Lähde mainittava lainattaessa.