Minna Canth
henkilökuvat
Minna Canth noin 17-vuotiaana. Kuva on otettu 1860-luvulla. Kuvaajaa ei tiedetä.
Kuopion kaupunginkirjasto–Pohjois-Savon maakuntakirjasto
Augusta Johnson ja Gustaf Wilhelm Johnson
Augusta Katharina Johnson
Augusta Katharina Littson
Gustaf Wilhelm Johnson
Minna Canthin sisar ja isä. Kuva on otettu todennäköisesti vuosien 1860 ja 1862 välisenä aikana. Kuvaajaa ei tiedetä.
Minna Canth nuorena. Kuva on otettu vuosien 1862 ja 1865 välisenä aikana. Kuvaajaa ei tiedetä.
Kanttila
Kuopio
1800-luku
Kuva on otettu Minna Canthin kodin, Kanttilan pihassa. Kuvaajaa ei tiedetä. Kuvassa Ukko Andersin (vas.), Pekka Canth, Maiju Canth, Elli Canth, Lyyli Canth, Jussi Canth, Kaarlo Palmroth ja Mari Rothman.
Kuva on otettu Minna Canthin kotona Kanttilassa. Kuvaajaa ei tiedetä. Kuva on otettu vuosien 1890 ja 1891 välisenä aikana.
Maiju Canth
Hanna Levander
Alma Tervo
Kuvassa Hanna Levander (vas.), Alma Tervo, Maiju Canth ja Minna Canth. Kuvaajaa ei tiedetä. Kuva on otettu vuosien 1890 ja 1896 välisenä aikana.
Puijo
Puijon torni
Puijon alue on ollut Kuopion matkailun vetonaulana 1850-luvulta lähtien, Minna Canthille Puijo oli lukuisien kesäisten retkien ja kävelyjen kohde. Puijon ensimmäinen torni oli puuta ja korkeudeltaan 16 metriä. Tornin rakennutti raatimies C. R. Dahlström vuonna 1856. Se palveli matkailijoita vuoteen 1906. Valokuva otettu vuosien 1895 ja 1905 välisenä aikana Kuopion Puijolta. Kuvaajaa ei tiedetä. Kuvassa on Puijon ensimmäinen, puinen torni.
Elli Wilhelmina Canth
Elli Canth
Elli Wilhelmina Canth (Minna Canthin tytär)
Helka Maria Canth
Helka Maria (Maiju) Canth (Minna Canthin tytär)
Karl Johan (Jussi) Canth
Jussi Canth
Karl Johan (Jussi) Canth (Minna Canthin poika)
Petter Henrik Canth
Pekka Canth
Petter Henrik (Pekka) Canth (Minna Canthin poika)
Lyyli Augusta Andersin
Lyyli Augusta Canth
Lyyli Augusta Andersin o.s. Canth (Minna Canthin tytär)
Ulrika Johnson
Gustaf Vilhelm Johnson
Gustaf Vilhelm Johnson (Minna Canthin isä)
Augusta Katharina Littson o.s. Johnson (Minna Canthin sisar)
Gustaf Vilhelm (Gusti) Johnson
Gustaf Vilhelm (Gusti) Johnson (Minna Canthin veli)
Kaarlo Bergbom
Ernst Bonsdorff
Kuopion kaupunginkirjasto-Pohjois-Savon maakuntakirjasto Kuopion kaupunginkirjasto–Pohjois-Savon maakuntakirjasto
Johan Ferdinand Canth
Johan Ferdinand Canth (Minna Canthin aviomies)
Karl August Tavaststjerna
Kuopion kaupunginkirjasto–Pohjois-Savon maakuntakirjasto Kuopion kaupunginkirjasto–Pohjois-Savon maakuntakirjasto
Emilie Bergbom
Juhani Aho
Juhani Brofeldt
Gustaf von Numers
Hilda Asp
Hanna Asp
Vaasa-Voltti-Iisalmi : tärkeä ratasuunta 1913
rautatiet
järnvägar
suunnitelmat
planer
Vaasa
Vasa
Voltti
Iisalmi
1913
"Täytyy katsoa suotavaksi, että Pohjois-Savon ja lähiseutujen asukkaille annetaan mahdollisuus suunnata liikkeensä myös länteen päin rannikolle asti." Johdatus Vaasa satamakaupunkina ja radan päätekohtana Vaasa-Voltti Voltti-Iisalmi Maatalous Metsätalous Karttaliite: Ehdotettu rautatie
Vaasa, Pohjalaisen kirjapaino
Wiirilinna, Annikki
Hautajaiskutsu : Anna Kristina Cederberg
Joensuu
henkilöt
hautajaiset
Cederberg, Anna
Kutsu Anna Kristina Cederbergin hautajaisiin.
Varsinais-Suomi
Nousiainen
2010-luku
vaakunat
kunnat
Nousiaisten vaakuna on Nousiaisten kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa Suomen ja 1200-luvulla rakennetun Nousiaisten kirkon suojeluspyhimykseen Pyhään Henrikiin, joka kuvataan vaakunassa polkemassa piispanistuimeltaan murhaajaansa Lallia. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä piispanistuimella istuva Pyhä Henrik, joka polkee jaloillaan kirves kädessä maassa makaavaa miestä (Lallia), kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Nousiaisten kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 21. maaliskuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. kesäkuuta samana vuonna. (Suomen kunnallisvaakunat, 1982 ja Kansallisarkiston digitaaliarkisto)
kartat
1700-luku
Hämeenlinna
Hämeenlinnan tonttikartta vuodelta 1780 on julkaistu Hämeenlinnan kaupungin historian toisessa osassa, liite 5.
Hämeenlinnan kaupungin kartta vuodelta 1832
1830-luku
Vuoden 1831 suurtulipalon jälkeen kaupunki sai uuden, C. L. Engelin laatiman asemakaavan. Tämän kartan on uuden asemakaavan pohjalta laatinut A. W Zitting. Kartassa näkyvät mm. uudet kadunnimet ruotsin kielellä sekä korttelien numerot ja ruotsinkieliset nimet. Keskustan uusia kadunnimiä ovat mm. Raastuvankatu (Rådstugugatan), nykyiseltä nimeltään Raatihuoneenkatu sekä Residenssikatu (Residencegatan), nykyiseltä nimeltään Hallituskatu. Kartta on julkaistu Hämeenlinnan kaupungin historian kolmannessa osassa, liite 2.
Häme
kihlakunnat
Geografisk karta öfver Nedre Hollola härad uti Tavastehus län. Hollolan aliseen kihlakuntaan vuonna 1830 perustetussa Hämeen läänissä kuuluivat Hauhon, Lammin, Janakkalan, Vanajan ja Lopen pitäjät, Hämeenlinnan maaseurakunta sekä Tuuloksen, Luopioisten, Hausjärven ja Rengon kappelit.
Geografisk karta öfver Hauho härad i Tavastehus län. Kihlakuntajako Hämeen läänissä uudistettiin vuonna 1869. Yksi uusista kihlakunnista oli Hauhon kihlakunta, johon kuuluivat Hauhon, Hattulan, Vanajan, Lopen, Janakkalan ja Hausjärven pitäjät, Hämeenlinnan maaseurakunta sekä Tuuloksen, Tyrvännön ja Rengon kappelit.
Karta öfver jernvägen emellan Helsingfors och Tavastehus
Helsinki
Helsingin–Hämeenlinnan radan työpiirustukset hyväksyttiin vuonna 1857, ja samana vuonna ilmestyi Karta öfver jernvägen emellan Helsingfors och Tavastehus. Myös tulevat asemarakennukset on merkitty karttaan. Helsingin ja Hämeenlinnan välinen rataosuus avattiin 31. tammikuuta 1862.
Julkaistu painettuna: Helsingfors : (F. Liewendal), 1857.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
kaavoitus
asemakaavoitus
kaupunginosat
varuskunta-alueet
kasarmit
Myllymäki
Myllymäen asemakartassa ei ole merkintöjä piirtäjästä eikä ajasta. Se on kuitenkin luultavasti tehty 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Pieni osa Myllymäkeä oli asemakaavoitettu jo vuoden 1872 asemakaavassa. Vuonna 1900 Myllymäen vuokratonteille laadittiin ns. valtuuston epävirallinen kaava, jonka tarkoituksena oli jotenkin säännöstellä villiä rakentamista. Digitoitu kartta muistuttaa paljon J. O. Nylundin v. 1903 piirtämää karttaa, joka kuvasi Myllymäkeä ennen uusien tonttien järjestämistä. Suuri osa tonteista on vielä rakentamattomia eli niitty- ja peltotontteja. Tonttijako oli valtuuston kaavan mukainen ruutukaava, jota rikkovat vain kivilouhimolle varattu alue ja muutamat maaston vuoksi viistoon asetetut korttelit Hevoshaankadun (nykyisen Punaportinkadun) pohjoispuolella. Vuonna 1907 kaupunginvaltuuston tonttivaliokunta teki ehdotuksen uusien vuokratonttien järjestämisestä Ahokadulta (entiseltä Kenttäkadulta) Poltinaholle ja Kankaantaustan kylään vievän maantien (nykyisen Lahdensivuntien) molemmin puolin. Ahokadun ja Poltinahon välille suunnitellut tontit Turuntien varrella näkyvät jo digitoidussa kartassa. Valtuuston kaava oli voimassa vuoteen 1936 asti, jolloin Myllymäki sai virallisen asemakaavan. Alkuperäisen kaavan koko on 112 x 84 cm, ja sitä säilytetään Hämeenlinnan kaupunginarkistossa.
Hämeenlinnan kaupunki n. 1892, talot ja katot eriteltyinä
keskustat
kaupunkikeskustat
kaupungit
rakennukset
rakennusaineet
1890-luku
Hämeenlinnan kaupungin kartta noin vuodelta 1892 esittelee tarkasti Hämeenlinnan keskustan 1800-luvun lopun rakennuskannan. Karttaan on erilaisilla väreillä merkitty kivi- ja puurakennukset. Myös rakennusten kattomateriaali selviää kartasta, esim. turvekatot on merkitty omalla värillään. Kadunnimet on kirjoitettu karttaan suomen kielellä. Kartan tekijästä ei ole tietoa. Alkuperäinen kartta on Hämeenlinnan kaupunginarkistossa.
hankkeet
korkeakoulut
maatalousoppilaitokset
Aulanko
1920-luku
Julkaisussa Hämeenlinnan kaupungin, Hattulan kunnan ja Hämeenlinnan maalaiskunnan asettama toimikunta kannattaa maatalouskorkeakoulun sijoittamista Karlbergin kartanon alueelle Hämeenlinnaan. Perusteluiden mukaan sijaintia maaseudulla puolsivat vuorovaikutus käytännön maatalouden kanssa ja maanviljelijöiltä saatava tunnustus. Toimikunta korosti kartanon olemassa olevan rakennuskannan sopivuutta maatalouskorkeakoulun tarkoituksiin. Hyvinä puolina nähtiin myös Aulangonvuori sekä alueella sijaitsevat suuret puisto- ja istutusalueet. Myös sijaintipaikan hyviä liikenneyhteyksiä pääkaupunkiseudulle kehuttiin. Tällä katsottiin olevan suuri merkitys, sillä alan erikoiskirjastot ja -kokoelmat sijaitsivat siellä. Maatalouskorkeakoulua ei työryhmän suotuisasta arviosta huolimatta koskaan perustettu Karlbergin kartanoon. Sen sijaan eversti Hugo Standertskjöld myi Karlbergin eli Aulangon Hämeenlinnan kaupungille vuonna 1926 ja kehitys kohti matkailukeskusta alkoi.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : Hämeenlinnan kaupungin, Hattulan kunnan ja Hämeenlinnan maalaiskunnan asettama toimikunta, 1926.
Hämeenlinnan kaupungin, Hattulan kunnan ja Hämeenlinnan maalaiskunnan asettama toimikunta
Hämeenlinnan suomalainen säästöpankki 1910–30/V–1930
historiikit
pankit
säästöpankit
Hämeenlinnaan oli perustettu ensimmäinen säästöpankki jo vuonna 1846. Kaupungin suomenmielisten keskuudessa oltiin kuitenkin 1900-luvun alkuvuosina hyvin tyytymättömiä pankin toimintaan ja katsottiin, että etenkin Suomalaisen puolueen jäsenten oli vaikea saada luottoa vanhasta säästöpankista. Joukko suomenmielisiä päätyikin sitten neuvottelemaan uuden säästöpankin perustamisesta kaupunkiin. Hämeenlinnan suomalaisen säästöpankin perustava kokous pidettiin 10.11.1909, ja pankki aloitti toimintansa seuraavan vuoden toukokuussa Nybergin perikunnan talossa torin alareunassa. Perustajajäsenten joukossa olivat mm. tehtailija J. F. Alanko, kustantaja Arvi A. Karisto, lehtori Ernesti Suolahti, kirjapainon omistaja Kusti Laurila ja pastori Verneri Vartia. Vuonna 1914 pankki päätyi Raatihuoneen länsipuolelle Bogdanoffin perikunnan taloon, jonka pankki osti itselleen tontteineen vuonna 1916. Tämän kaksikymmenvuotishistoriikin ilmestyessä oli juuri päästy muuttamaan samalle paikalle valmistuneeseen ajanmukaiseen pankkitaloon.
Hämeenlinnan suomalainen säästöpankki
osoitteet
hakemistot
luettelot
kalenterit
henkilöhakemistot
liike-elämä
palvelut
yritykset
virastot
koulut
mainokset
ilmoitukset
1930-luku
Hämeenlinnan viides ja viimeinen osoitekalenteri ilmestyi vuonna 1931, jolloin edellisen kalenterin ilmestymisestä oli kulunut kahdeksan vuotta. Tässä kalenterissa ei enää luetella kaupungin taloja omistajatietoineen niin kuin kaikissa aikaisemmissa kalentereissa. Henkilöluettelon lisäksi kalenteri sisältää ilmoittajien luettelon sekä luettelot virastoista ja kouluista sekä seuroista ja yhdistyksistä. Esipuheen mukaan henkilöiden osoitteet on poimittu vuoden 1931 henkikirjoista.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : (Oy. Hämeen Sanomain kirjapaino), 1931.
osoitehakemistot
Riihimäki
1910-luku
Hämeenlinnan kolmas (esipuheen mukaan toinen) osoitekalenteri ilmestyi vuonna 1915. Edellisen kalenterin ilmestymisestä oli kulunut tällä kertaa vain kaksi vuotta. Kalenterin alussa on jälleen luettelo kaupungin taloista ja talonomistajista sekä vuokratonteista ja niiden omistajista. Sen jälkeen seuraa varsinainen aakkosellinen osoiteluettelo, joka sisältää n. 3000 osoitetta. Hämeenlinnan liike- ja ammattiluettelon lisäksi luetellaan myös Riihimäen liikkeitä. Lisäksi kalenteri sisältää luettelot valtion, kunnan ja seurakunnan virastoista ja virkamiehistä sekä paikallisista seuroista ja yhdistyksistä. Pika-ajurien ja automobiilien taksat löytyvät osoitekalenterin loppupuolelta. Kauppaliikkeiden, pankkien ja muiden yritysten omat ilmoitukset on sijoitettu teoksen alkuun ja loppuun. Seuraavan kalenterin oli määrä ilmestyä jälleen kahden vuoden päästä, mutta sen ilmestyminen siirtyi vuoteen 1923.
messut
näyttelyt
ohjelmat
kauppa
teollisuus
rakentaminen
1939
Hämeenlinnan kaupunki vietti vuonna 1939 perustamisensa 300-vuotisjuhlaa. Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistys järjesti saman vuoden kesäkuussa kahdeksanpäiväiset messut, joilla kaikki paikkakunnan ”huomatuimmat” liikkeet esittelivät palveluitaan ja tuotteitaan. Messujen tarkoitus oli ”antaa Hämeenlinnan elpyvälle käsityö- ja teollisuusliikkeelle uutta virikettä tuotannon kehittämiseen ja laajentamiseen ja ennen kaikkea kiinnittää suuren yleisön huomio paikkakunnan tuottajien kykyyn tarjota tarvitsijoille kunnollista tavaraa”. Messupaikkana toimi edellisenä vuonna valmistunut Keskuskansakoulun rakennus Lukiokadun varrella. Messuluettelo sisältää näytteilleasettajien luettelon lisäksi paljon ilmoituksia sekä laajan katsauksen Hämeenlinnan liike-elämän, teollisuuden ja rakennustoiminnan historiaan kaupungin perustamisesta alkaen. Messujulkaisussa kerrotaan myös ensimmäisistä käsityöläis- ja tehtailijayhdistyksen järjestämistä messuista vuonna 1933.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistys, 1939.
Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistys
Hämeenlinnan neljäs osoitekalenteri ilmestyi vuonna 1923. Esipuheen mukaan kalenteri on kuitenkin vasta kaupungin kolmas osoitekalenteri. Edellisen kalenterin ilmestymisestä (v. 1915) oli kulunut kahdeksan vuotta, ja julkaisijat viittaavatkin poikkeuksellisiin aikoihin, joiden takia uuden kalenterin julkaiseminen on viivästynyt. Osoitteiden määrä ei tällä välillä ollut kuitenkaan merkittävästi lisääntynyt, vaikka monia muutoksia osoitteisiin oli luonnollisesti tullut. Uudessa kalenterissa on kaikkiaan noin 2600 osoitetta. Aakkosellisen osoiteluettelon lisäksi kalenteri sisältää luettelon taloista ja talonomistajista, liike- ja ammattiluettelon sekä virastojen, yhdistysten ja koulujen luettelot. Kalenterin lopussa on vielä mm. ote kaupungin poliisijärjestyksestä sekä pika-ajurien taksat. Hämeenlinnan 1920-luvun yrityksiin ja liike-elämään voi tutustua myös kalenterin alussa ja lopussa olevien ilmoitus- ja mainossivujen avulla.
matkailu
matkaoppaat
matkailureitit
1915
Turistföreningen i Finland julkaisi vuonna 1915 matkaoppaan, joka sisältää seitsemän reittiehdotusta Suomessa matkaileville. Reitteihin 5 ja 6 sisältyy käynti myös Hämeenlinnan kaupungissa, jossa kehotetaan tutustumaan erityisesti Kaupunginpuistoon ja Aulankoon.
Julkaistu kirjana: Helsingfors : Turistföreningen i Finland, 1915.
Turistföreningen i Finland
Telefooni luettelo Hämeenlinnan kaupungista ja sen ympäristöstä
puhelinluettelot
puhelinlaitokset
Hämeenlinnan telefooniosakeyhtiö
Hattula
Hauho
Kalvola
Lammi
Leppäkoski
Tyrväntö
Maatiala
Tuulos
Urjala
Luopioinen
Toijala
Renko
1902
Vuonna 1902 yli kahdella sadalla hämeenlinnalaisella yksityishenkilöllä, liikkeellä ja virastolla oli puhelin käytössään. Hämeenlinnan puhelinnumeroiden lisäksi luetteloon sisältyvät Hattulan, Hauhon, Iittalan, Lammin, Leppäkosken, Maatialan, Rengon, Tyrvännön, Toijalan, Tuuloksen, Luopioisten ja Urjalan keskusasemiin liitetyt puhelinnumerot.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinna : Hämeenlinnan telefooni-osakeyhtiö, 1902.
ammatinharjoittajat
historia
Edellisen osoitekalenterin ilmestymisestä oli vuonna 1913 kulunut jo yli 25 vuotta, joten esipuheessa tämä kalenteri esitellään ensimmäisenä Hämeenlinnassa ilmestyvänä osoitekalenterina. Numerojärjestyksessä etenevä luettelo kaduista, talonomistajista, vuokratonteista ja niiden omistajista aloittaa kalenteriosuuden. Tämän jälkeen seuraa varsinainen kaupunkilaisten aakkosellinen osoiteluettelo sekä liike- ja ammattiluettelo, joka alkaa apteekeista ja päättyy vakuutuslaitoksiin. Lisäksi kalenteri sisältää luettelon virastoista, yhdistyksistä ja kouluista. Hämeenlinnalaisten liikkeiden ja yritysten ilmoitukset ovat kalenterin alussa ja lopussa. Ilmoituksia tutkimalla selviää vaikkapa A. Gust. Skogsterin tavaratalon eri osastojen tuotevalikoima vuonna 1913.
Hämeenlinna tammikuun 19 p:nä 1639–1939 : juhlaviikko kesäkuun 18–25 p:nä 1939.
juhlajulkaisut
Hämeenlinnan kaupungin perustamisesta tuli kuluneeksi 300 vuotta tammikuussa 1939. Syntymäpäiväjuhlan kunniaksi vietettiin juhlaviikkoa 18.–25. tammikuuta ja kaupungin "nuori polvi" sai juhlan muistona oheisen juhlajulkaisun omakseen. Julkaisu alkaa kuvitteellisella kurkistuksella elämään Hämeenlinnan vanhassa kaupungissa 1600-luvulla. Lisäksi teos sisältää hämäläisrunoilijoiden juhlaa varten kirjoittamia runoja sekä valokuvia 1930-luvun Hämeenlinnasta.
Hämeenlinna : Hämeenlinnan kaupunki, 1939.
säännöt
sotaväki
1880-luku
Venäjän vallan aikana vuosina 1881–1901 Suomessa oli asevelvollisuuteen perustunut oma armeija, niin sanottu Suomen vanha sotaväki. Hämeenlinnassa Suomen kasarmien alueella toimi tällöin Suomen 7. Hämeenlinnan tarkk'ampujapataljoona. Suomalaisen sotaväen virkakielenä oli ruotsi, opetuskielenä suomi ja komentokielenä venäjä. Hämeenlinnassa painetuissa Sotilaan säännöissä vuodelta 1884 luetellaan alipäällystön ja sotilaiden velvollisuudet ja annetaan määräyksiä mm. sotilaiden "kunnian teosta". Säännöt sisältävät myös venäjänkielisten komentojen ja lukusanojen käännökset suomen kielelle.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinnassa : (Hämäläisen osake-yhtiön kirjapainossa), 1884.
äänitteet
äänitiedostot
kronikat
ristiretket
Erikin kronikka on tuntemattoman tekijän 1320-luvulla kirjoittama ruotsalainen riimikronikka. Kronikan alkupuolella kerrotaan Birger-jaarlin johtamasta Hämeen ristiretkestä 1200-luvun puolivälissä. Kronikan mukaan kristityt perustivat silloin Hämeeseen linnan (Taffwesta borg), jonka yleisesti uskotaan tarkoittavan Hakoisten linnaa Janakkalassa, ei siis nykyistä Hämeen linnaa. Eerikin kronikan Hämettä käsittelevät säkeet voi myös itse lukea suomeksi esimerkiksi Hämeenlinnan kaupungin historian I osasta (s. 54–55). Äänitteen on toteuttanut Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX vuonna 2010, lukija Antti Paranko.
Julkaistu painettuna teoksessa: Hämeenlinnan kaupungin historia . I osa : Hämeen linnan esi- ja rakennushistoria. - Hämeenlinna : Hämeenlinnan kaupunki, 1917.
Om jernvägsbyggnaden emellan Helsingfors och Tavastehus
radanrakennus
rahoitus
rautatieliikenne
Kertomus Helsingin ja Hämeenlinnan välisen rautatien rakennusvaiheista ilmestyi vuonna 1860 Finlands allmänna tidning -lehdessä, joka on digitoituna Kansalliskirjaston historiallisessa sanomalehtikirjastossa. Hämeenlinnan kaupunginkirjaston Hämeenlinna-kokoelmassa kertomus on eripainoksena.
Julkaistu sanomalehdessä: Finlands allmänna tidning 25.6.1860 (nro 146). http://digi.lib.helsinki.fi/sanomalehti/secure/showPage.html?conversationId=3&action=entryPage&id=407325&pageFrame_currPage=5
arkkiveisut
laulut
Janakkala
Lauluvihkosen esipuheen ovat allekirjoittaneet tilan mies Kustaa Paturi ja seurakunnan lukkari G. Sileeni Janakkalasta. Tekijät itse kuvailevat runovihkonsa sisältöä seuraavasti: "Tässä wihossa olemme enimmittäin laulaneet Rakkauesta, jossa olemme wähin kuwailleet rakkauen luontoa, ja siinä sivussa tahtoneet näyttää mitkä onnettomat seuraukset rakkaus tuottaa, waromattomuuesta." Huvilaulut saivat aikanaan varsin myönteisen vastaanoton kirjallisissa piireissä. Kokoelman toinen runo Kirwiäiselle (Ilon ääni, ihanainen...) on tullut tunnetuksi myös lauluna, tavallisemmin nimellä Leivolle.
Julkaistu kirjana: Helsinkissä : G. O. Wasenius, 1842. http://s1.doria.fi/helmi/bk/1800/fem970241/slides/01.html
Kansalliskirjasto
Paturi, Kustaa
Sileeni, G.