koulut
oppilaitokset
koulurakennukset
opettajankoulutuslaitokset
Hämeenlinnan alakansakouluseminaari
Hämeenlinnan seminaari
Hämeenlinna
Kauriala
1930-luku
Opettajankoulutus alkoi Hämeenlinnassa jo vuonna 1890, jolloin J. H. Tuhkanen perusti kaupunkiin yksityisen kiertokouluseminaarin. Tarkastaja Aukusti Salo suositteli vuoden 1919 alussa Hämeenlinnaa alkukouluseminaarin paikaksi. Kaupunki tarjosi oppilaitokselle keväällä 1919 aluksi vuokratiloja Gaddin talosta ja lahjoitti seminaarille tontin Kaurialasta omaa rakennusta varten. Lahjoitustontille Erottajakadun ja nykyisen Seminaarinkadun kulmaan valmistui vuonna 1930 ajanmukainen koulutalo, joka vihittiin käyttöön samana vuonna. Klassisistisen rakennuksen suunnittelivat vuonna 1928 Yleisten rakennusten ylihallituksessa Y. Sadeniemi, Hj. Åberg ja E. Schroderus. Rakennusta laajennettiin 1950-luvulla arkkitehti Elsa Arokallion suunnitelman mukaan. Opettajankoulutus jatkui rakennuksessa ja sen laajennusosissa aina vuoteen 2012 asti. Nykyään vanhan seminaarin rakennuksissa toimii Seminaarin koulu.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
linnat
puistot
penkereet ja vallit
linnoittaminen
Hämeen linna
Linnanpuisto
Hämeen linnan ympärille rakennettiin 1770-luvulla kivetty vallihauta, joka yhdistettiin molemmista päistään Vanajaveteen. Vallihaudan rakentaminen liittyi Axel Magnus von Arbinin laatimaan Hämeen linnan linnoitussuunnitelmaan, jonka tarkoitus oli muuttaa keskiaikainen linna bastionilinnoitukseksi. Työt aloitettiin vallihautojen rakentamisella ja maavallien kunnostamisella. Postikorttikuvassa näkyy "kaivantoa" lähellä sisääntuloporttia linnan eteläpuolella. Vallihaudat ympäröivät edelleen kunnostettuina Hämeen vanhaa linnaa. Puiden takana on Hämeen lääninvankilan rakennus, nykyinen Vankilamuseo.
rannat
Vanajavesi
Maaherran puisto
Rantapuisto
kävelytiet
Vuonna 1909 puretun Vanajaveden vanhan sillan eli Pitkänsillan graniittiset päätypylväät tuotiin koristamaan Rantapuiston kävelytien molempia päitä. Kuvan puistotie kulkee nykyisten Maaherranpuiston ja Aleksis Kiven puiston läpi. Nämä puistot ovat ainoa jäljellä oleva osa vuonna 1779 perustettua Seurapuistoa, joka ulottui aikanaan kaupungin koilliskulmalla Vanajaveden rannasta aina nykyisen lyseon tontille asti. Kuva on otettu Lukiokadun ja silloisen Rantakadun kulmauksesta kohti Hämeen linnaa, joka häämöttää rannassa kasvavien koivujen takana.
rakennukset
sairaalat
mielisairaalat
psykiatriset sairaalat
Hattelmalan sairaala
Hattelmala
Etelä-Hämeen piirimielisairaalan uudisrakennus valmistui Vanajaan Kankaantaan kylän maille vuonna 1932. Sairaalan suunnittelija oli silloisen sosiaalihallituksen arkkitehti Aulis Kalma, joka piirsi T-kirjaimen muotoisen kolmikerroksisen rakennuksen. Sen lisäksi alueelle tuli kaksikerroksinen lääkärin ja taloudenhoitajan asuintalo sekä suuri ja ajanmukainen saunarakennus. Hattelmalan sairaalana paremmin tunnettu hoitolaitos oli valmistuessaan maan suurin mielisairaala, jossa "potilaiden hoidossa otetaan huomioon kaikki nykyajan viimeisimmät kokemukset." Arkkitehdit Erkki ja Inkeri Linnasalmi suunnittelivat sairaalan 1950-luvulla toteutetun laajennuksen. Silloin alueelle valmistuivat uusi kolmikerroksinen potilasrakennus, hallinto- ja vastaanottorakennus, talous- ja voimakeskus sekä henkilökunnan asuintalot. Sairaalatoiminta Hattelmalassa päättyi 1990-luvun puolivälissä. Nykyään alueen rakennuksissa toimivat Hämeen ammattikorkeakoulu ja teknologiakeskus Innopark.
tiet
Linnantie
1920-luku
Nykyinen Kustaa III:n katu tunnettiin 1980-luvun loppuun asti Linnantienä. Linnantie kulki Linnanpuiston läpi Hämeen linnan portille. Linnanpuiston vanhimpia istutuksia ovat Linnantietä reunustavat puut. Muuta puustoa tai muitakaan istutuksia puistossa ei vielä 1930-luvulle tultaessa ollut, vaan alue oli alavaa tulvavedelle altista vesijättömaata ja rantaniittyä. Avoin leveä oja kulki Niittykadun suuntaisesti puiston poikki ja laski Vanajaveteen.
portaat
Aulangonvuori
Aulanko
Aulangonvuoren juurelta otetussa kuvassa näkyy vuonna 1907 valmistunut graniittinen portaikko, joka mutkittelee vuoren jyrkkää rinnettä ylös. Portaita on kaikkiaan 322 kappaletta. Kuvan oikeassa yläkulmassa näkyy Aulangonvuoren päällä sijainnut puinen paviljonkirakennus, jonka paikalle 1930-luvulla rakennettiin betoninen näköalatasanne.
järvet
Aulangonjärvi
Lusikkaniemi
Maaherra Rehbinder oli jo 1850-luvulla rakennuttanut tien Sairiosta Aulangonjärven rantaan ja aloittanut siellä puiston rakennuttamisen. Puistotyöt jäivät Rehbinderilta kesken, mutta eversti Standertskjöld jatkoi hoidetun puistoalueen rakentamista Aulangonvuoren alapuolelle Aulangonjärven niemeen. Hiekkapolut kiersivät niemen keskelle raivattua aukiota rantapuistossa. Niemen kärjessä oli huvimaja ja kiviportaat rantaan ja laiturille. Graniittiset portaat Aulangonvuorelta alas rakennettiin vuonna 1907. Portaat johtavat vuoren huipulla sijaitsevan näkötornin luota alas Karhuluolalle, jossa on kuvanveistäjä Rober Stigellin karhuperhettä esittävä patsas.
kivirakenteet
linnakkeet
Graniittilinna
Aulangon puistometsän länsilaidalla sijaitseva Graniittilinna eli Rauniolinna on rakennettu vuonna 1887. Graniittilinnan piirustukset laati insinööri F. W. von Schultz. Linnarakennelmaan kuuluu kolme tornia, joista yksi on muita korkeampi. Matalampiin torneihin pääsee kiipeämään ulkokautta ja korkeammassa tornissa portaat ovat sisäpuolella. Kun Karlbergin kartanossa oli juhlat, liput liehuivat torneissa ja tervetulolaukaukset kaikuivat linnakkeelta. Graniittilinna oli myös tärkeä näköalapaikka vuosisadan vaihteessa, kun puusto sen ympärillä ei vielä peittänyt näkymiä.
kartanot
Karlbergin kartano
Lemmenluola
Karlberg
Lemmenluolana tunnettu pieni kivinen rakennus sijaitsee hotellin lounaispuolella lähellä Vanajaveden rantaa. Lemmenluola on rakennettu jo eversti Hugo Standertskjöldin aikana, jolloin se oli myös sisustettu patsain ja kasvein. Myös rakennuksen ulkoseinän syvennyksissä oli kreikkalaistyylisiä patsaita. Luolan ulkopuolella kasvoi kuusia. Aikoinaan luolan yläpuolella kasvoi visakoivu, jonka vieressä oli hevosenkengän muotoinen penkki. Luolarakennus on säilynyt nykypäiviin asti. Säilynyt on myös luolan seinällä oleva allas ja sen yläpuolella oleva leijonan päätä esittävä veistos.
suihkukaivot
1910-luku
Karlbergin kartanon edustapuisto kunnostettiin Standertskjöldin aikana upeaksi muotopuutarhaksi: "Kartanon suurta puutarhaa on suuresti laajennettu ja kaunistettu. Siinä kasvaa kaikenlaatuisia puita, vielä useampia lajeja kuin kaupungin parkissa, esim. hopeapoppelia ja cypressiä, paitsi tammia ja lehmuksia y.m. ... Itse kartanon edessä kasvaa monta lajia kukkia monenmuotoisissa rabateissa. Täällä on myöskin suurista kallion lohkareista muodostettu luola, jossa on kalvetta suven helteellä ja jossa suihkulähde vielä ilmaa virkistää. ... Monta muutakin veistokuvaa on puutarhassa sekä kauniita vaaseja. Reflexionipalloja on useita sekä suuria erivärisiä vedellä täytettyjä lasipalloja, jotka auringon paisteessa näyttävät mahdottomilta kastehelmiltä."
Brander, Signe
kirkot
kirkkorakennukset
keskiaika
Pyhän ristin kirkko
kellotapulit
Hattula
Hurttala
Hattulan keskiaikainen kirkko on omistettu Pyhälle Ristille. Se on rakennettu 1400-luvun puolivälissä lähelle Vanajaveden rantaa, Hattulanselän kohdalle. Kirkkorakennukseen kuuluu suorakaiteen muotoinen runkohuone, jonka pohjoispuolella on sakaristo ja eteläpuolella asehuone. Kirkon ympärillä on harmaakiviaidan rajaama kirkkopiha, jota on käytetty myös hautausmaana. Kuvassa näkyvä pohjoisenpuoleinen porttirakennus on myös keskiajalta. Sen sijaan oikealla näkyvä puinen kellotapuli on peräisin uusklassismin ajalta, vuodelta 1813, vaikkakin sen harmaakivinen alaosa on ollut aikoinaan yksi porttirakennuksista. Erikoisen Hattulan Pyhän ristin kirkosta Suomen keskiaikaisten kirkkojen joukossa tekee se, että se on rakennettu punatiilistä, kun taas muut keskiaikaiset pitäjänkirkot ovat harmaakivikirkkoja.
Aineisto on lisensoitu Creative Commons Nimeä 4.0 Kansainvälinen -lisenssillä. Aineisto on vapaasti käytettävissä. Käytön yhteydessä on mainittava lähde.
sillat
rautatiet
Rautatiesilta
Ensimmäinen rautatiesilta Vanajaveden yli rakennettiin 1870-luvulla, kun rataa jatkettiin Hämeenlinnasta Tampereen suuntaan. Ensimmäinen silta vaurioitui sisällissodassa. Kuvassa näkyvä uusi kaarisilta valmistui 1920-luvun alussa. Rautatiesiltaa levennettiin toisella samanlaisella kaarisillalla vuonna 1960, kun toinen raidepari Tampereen suuntaan rakennettiin.
kasarmit
varuskunta-alueet
Linnankasarmit
Linnan kasarmit
Linnankasarmien alueen länsireunassa Tampereentien varrella olevat tiiliset varuskuntarakennukset ovat peräisin 1850-luvun alkupuoliskolta. Vasemmassa reunassa oleva rakennus on aikanaan ollut sairaalakäytössä, kahdessa muussa oli miehistötiloja. Tampereentien suuntainen punatiilinen ampumarata ja maneesi rakennettiin 1910-luvulla. Siitä on jäljellä vain etelänpuoleinen pää.
puolustusvoimat
Suomenkasarmit
Suomen kasarmit
Jääkäritykistörykmentti
Jääkäritykistörykmentti majaili Hämeenlinnassa Suomenkasarmeilla vuosina 1922–1933. Kuvan punatiilinen miehistörakennus sijaitsee kasarmialueen pohjoislaidalla Turuntien varrella. Rakennus valmistui alun perin upseerien asuintiloiksi vuonna 1913, ja se edustaa 1910-luvun venäläistä varuskunta-arkkitehtuuria. Jääkäritykistöpatteristo oli muuttanut vuonna 1919 Hämeenlinnasta Tampereelle, missä se muutettiin kaksi patteristoa käsittäväksi Jääkäritykistörykmentiksi. Muutto takaisin Hämeenlinnaan tapahtui lokakuussa 1921. Vuoden 1934 alusta Jääkäritykistörykmentti sulautui Kenttätykistörykmentti 1:een.
Hämeenlinnan lääninsairaala
Hämeenlinnan lääninsairaala rakennettiin 1840-luvulla arkkitehti C. L. Engelin piirustusten mukaan. Sivurakennukset korotettiin 1880-luvulla kaksikerroksisiksi. Sairaalan ahtaudesta ja sen monista puutteista valitettiin valtionhallintoon jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Rakennuksesta puuttuivat mm. tutkimus- ja laboratoriotilat eikä potilaita varten ollut odotushuonettakaan. Vielä koko 1920-luvunkin sairaalan laajennusasia oli vireillä, kunnes määräraha saatiin vihdoin valtion budjettiin vuosille 1927–1928. Vanhan sairaalarakennuksen uudistamista ja laajentamista ryhtyi suunnittelemaan yleisten rakennusten ylihallituksen 1. sairaala-arkkitehti E. A. Kranck. Hän kohteli Engelin suunnittelemia empirerakennuksia suurella kunnioituksella ja sovitti uudet osat niiden tyyliin sopiviksi. Suurin muutos oli koko rakennuksen korottaminen kolmikerroksiseksi. Sairaalapaikkojen määrä nousi remontin myötä kahdeksastakymmenestäkuudesta sataankahteenkymmeneen. Lääninsairaalan päärakennuksen laajennus valmistui joulukuussa 1929.
Hämeenlinnan lääninsairaalan päärakennuksen korotus ja laajennus valmistui joulukuussa 1929. Hämeen Sanomat selosti uudistetun sairaalan vihkiäisjuhlaa 10. joulukuuta ja kuvaili uusia tiloja: ”Sairaala on 3-kerroksinen. Sen ensimmäisen ja toisen kerroksen muodostaa vanha sairaala, jota on sekä korotettu että laajennettu. Yläkerroksessa rakennuksen länsipäässä sijaitsevat sairaanhoitajattarien huoneet sekä heidän seurusteluhuoneensa. Keskellä ovat leikkaussalit, joihin kuuluu kaikkiaan 7 huonetta. Täällä on otettu huomioon kaikki nykyajan keksinnöt. Värit ovat kaikki tummia, mikä helpoittaa näkemistä. Lamput ovat uudenaikaiset ja siitä huomattavat, että ne eivät luo mitään varjoa. Keskikerros on varattu kokonaan sairashuoneiksi. Länsipäässä sijaitsevat lasten sairaalasalit ja itäpäässä naispotilaiden huoneet. Alimmassa kerroksessa sijaitsevat itäpäässä miespotilaiden huoneet sekä länsipäässä poliklinikka, röntgenlaitos, kylpy- ja odotushuoneet ym.”
suojeluskunnat
Hämeen suoja
Hämeenlinnan suojeluskunta
Arkkitehti Ragnar Westman suunnitteli Hämeenlinnaan funktionalistisen kaksikerroksisen rakennuksen paikallisen suojeluskunnan ja Lotta Svärd -järjestön käyttöön. Hämeen Suojana tunnettu rakennus nousi Palokunnankadun varrelle vuonna 1930. Kellarikerrokseen rakennettiin tykki- , auto- ja ajokaluvajat sekä yksi pieni asunto. Toiseen kerrokseen tuli koko kerroksen mittainen juhlasali ja kolmanteen kokoustiloja. Ullakolle arkkitehti suunnitteli ampumaradan. Hämeen Suojan rakennus on edelleen paikallaan osoitteessa Palokunnankatu 12. Kuvassa näkyvät muurit ja portit on kuitenkin purettu talon molemmista päistä. Nykyään rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa on liiketiloja ja muissa kerroksissa vuokrattavaa juhla-, näyttely- ja kokoustilaa. Viereinen rakennus kuvassa on Väinö Vähäkallion suunnittelema asunto-osakeyhtiö Paavonkulma, joka valmistui vuonna 1929.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinna : Suomalainen Kirjakauppa Oy.
liikerakennukset
pankit
säästöpankit
Hämeenlinnan suomalainen säästöpankki
ajurit
vossikat
torit
Hämeenlinnan suomalaisen säästöpankin perustava kokous pidettiin 10.11.1909, ja pankki aloitti toimintansa heti seuraavan vuoden toukokuussa Nybergin perikunnan talossa torin alareunassa. Vuonna 1914 pankki muutti kaksi kertaa ja päätyi Raatihuoneen länsipuolelle Bogdanoffin perikunnan taloon, jonka pankki osti itselleen tontteineen vuonna 1916. Samalle paikalle rakennettiin myöhemmin uusi ajanmukainen pankkitalo, johon suomalainen säästöpankki pääsi muuttamaan joulukuussa 1929. Klassistisen pankkitalon suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio. Pankin huoneisto sisälsi ison toimistosalin, kaksi asiakkaiden odotushuoneiksi kalustettua sivusuojaa, virkistyshuoneen, hallituksen huoneen sekä kassa- ja arkistoholvit, yhteensä n. 200 neliömetriä. Pankkitalon muut liiketilat ja yläkerrosten asunnot vuokrattiin jo ennen kuin talon rakennustyöt olivat alkaneet: "Paitsi pankin yhä kasvavia tarpeita, se nyt tyydyttää kymmenien ajanmukaisten liike- ja asuinhuonetarvitsijain vaatimuksia."
lääninhallitukset
Hämeen lääninhallitus
kirjakaupat
Rytkösen kirjakauppa
Suomen pankki
Pohjoismaiden yhdyspankki
Torin pohjoislaitaa hallitseva empiretyylinen lääninhallituksen rakennus sai uudet naapurit 1910-luvun aikana. Kirjakauppias Enok Rytkönen rakennutti lääninhallituksen itäpuolelle kirjakauppansa vuonna 1910 Armas Lindgrenin suunnitelman mukaan. Lääninhallituksen länsipuolelle kohosi pari vuotta myöhemmin Walter Thomén suunnittelema kaksikerroksinen pankkitalo. Talon toisessa päässä oli Suomen yhdyspankki (vuodesta 1919 Pohjoismaiden yhdyspankki) ja toista päätä hallitsi paikallinen Suomen pankin konttori. Pankkien välissä sijaitsi N. Örlundin kellokauppa Otava.
Kansallisosakepankki
Hämeenlinnaan rakennettiin 1900-luvun alkupuolella monta uutta pankkitaloa. Kansallisosakepankin jyhkeä liikerakennus valmistui torin lounaiskulmaan vuonna 1915 arkkitehti Vilho Penttilän suunnitelman mukaan. Kansallisromanttista tyyliä edustavan punatiilisen pankkitalon tieltä purettiin Nybergin perillisten talona tunnettu empiretyylinen puutalo. Tontin pohjoispäähän jäi kuitenkin kavennettuna kaksikerroksinen kivitalo, joka purettiin vasta 1980-luvun alussa. Tässä talossa toimivat 1920-luvulla ainakin elokuvateatteri Panu sekä parturiliike ja naiskampaamo "Keskus". Pankkitalon pohjoispään liikehuoneistossa toimi pitkään Suomalainen kirjakauppa. Pankin yläkerroksissa oli mm. kolme suurta asuntoa pankin johtajille.
kansakoulu
Saaristen koulu
Vanha koulu
Saaristen koulu eli Vanha koulu on Hämeenlinnan vanhin varsinainen kansakoulurakennus. Rakennuspäätös tehtiin vuonna 1880 ja koululle varattiin kaupungin omistama tontti Saaristenkadun varrelta. Samalla ostettiin viereinen, seppä Lindströmille kuulunut tontti. Arkkitehti C. A. Cavénin suunnittelema yksikerroksinen nikkarityylinen koulutalo, jossa oli yhdeksän luokkahuonetta, valmistui Saaristenkadun ja Kymnaasikadun kulmaan vuonna 1881. Rakennusmestarina oli H. Wathin. Uusi koulurakennus kävi kuitenkin pian ahtaaksi, joten vuonna 1884 rakennettiin viereiselle tontille yksikerroksinen, samantyylinen lisärakennus.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinna : Suomalainen kirjakauppa O.-Y.
postikortit
urheilukentät
vanha kenttä
Palokunnantalo
Palokunnankatu
Rantatori
Urheilukentän perustaminen oli viime vuosisadan alussa esillä Hämeenlinnan valtuustossa useaan otteeseen, ennen kuin syksyllä 1910 valtuutetut vihdoin päättivät kentän rakentamisesta ns. saunatontille, Hämeensaareen vievän tien varteen. Seuraavan vuoden kesäkuussa vietettiin jo avajaisia, sopivasti juuri ennen kaupungissa järjestettyjä valtakunnallisia soitto- ja laulujuhlia. Kun Kaurialan kaupunginosaan valmistui uusi urheilukenttä 1930-luvun lopulla, Hämeensaaren kentästä alettiin yleisesti puhua Vanhana kenttänä. Uudet tielinjaukset halkoivat vanhan kentän 1980-luvun alussa, ja Paasikiventien rakentamisen yhteydessä kentän paikalle rakennettiin pysäköintialue ja puisto. Kuvan taustalla näkyy Rantatorin pohjois- ja itäreunan rakennuksia, mm. Palokunnantalo ja Wetterhoffin työkoulu.
Pitkäsilta
Keinusaari
talvi
Hämeenlinnan vanha puinen Pitkäsilta korvattiin kuvassa näkyvällä uudella rautarakenteisella kaarisillalla vuonna 1909. Taustalla Keinusaaren puolella on Hämeenlinnan lääninsairaalan rakennuksia. Uuden sillan avajaisjuhlallisuuksista kertoi sanomalehti Hämetär 16.11.1909 seuraavasti: "Eilen oli täällä Hämeenlinnassa pikku juhlapäivä; eilen tapahtui näet uuden "pitkän sillan" avaus liikenteelle. Klo 12:lta päivällä se tapahtui itse paikalla... Uudella sillalla oli mustanaan väkeä. Siltarakennuskomitea aloitti juhlatoimituksen. Sen puheenjohtaja ruununvouti Tötterman ilmoitti, että sillanrakennustyöt ovat nyt ennättäneet siksi pitkälle, että silta on ajokunnossa." Tämän jälkeen kuvernööri Gordie otti sillan vastaan, julisti sen avatuksi ja ajoi pika-ajuri Toivosen kyydissä seurueineen edestakaisin sillan yli yleisön eläköön-huutojen saattelemana. Illalla järjestettiin vielä Teatteritalolla illalliset juhlan kunniaksi."
sotilaat
paraatit
Raatihuoneenkatu
Sotilaat marssivat soittokunta etunenässä Hämeenlinnan Pitkäsiltaa pitkin luultavasti kohti jotakin kaupungin torilla pidettävää juhlaa tai katselmusta. Taustalla näkyy E. J. Laakson verhoilu- ja huonekaluliike Raatihuoneenkadun alkupäässä. Kariston toimitaloa kadun toiselle puolelle ei ole vielä alettu rakentaa, joten kuva on otettu ennen vuotta 1927.
laiturit
Tämän postikortin kuva on myös vuonna 1927 ilmestyneen Hämeenlinnan matkailuoppaan kuvituksena. Teoksen kirjoittaja A. Th. Böök kuvailee kaupungin vuonna 1909 valmistunutta siltaa näin: "Kiistalan kaupunginosan yhdistää muuhun kaupunkiin Vanajaveden poikki vievä, graniittitukimuureilla lepäävä kaksijänteinen ristikkosilta. ... Korkealta sillalta on kaunis näköala eri suuntiin, ja se on muutenkin sopiva lähtökohta niille matkailijoille, jotka tahtovat 'Hämeen helmeen' tutustua." Vanha hevosuittolaituri 1800-luvun puolivälistä oli vielä 1920-luvulla paikallaan sillan Keinusaaren puoleisessa päässä, Pinellan puiston rannassa.
tehtaat
teollisuus
sahalaitokset
Hämeenlinnan höyrysaha
Varikonniemi
Hätilä
Hämeenlinnan höyrysaha aloitti toimintansa Vanajaveden itärannalla vuonna 1873 paikalla, joka nykyään tunnetaan Varikonniemenä. Vanhempia nimityksiä tälle Hämeen linnaa vastapäätä sijaitsevalle alueelle ovat mm. Hätilänniemi, Linnanniemi ja Sahanniemi. Höyrysaha siirtyi 1890-luvulla August Eklöfin haltuun. Sahalla oli Eklöfin aikana parhaimmillaan yli kaksisataa työntekijää, joista osa asui läheisen Sahanmäen asuinkasarmeissa. Sahanmäen rakennuksia näkyy metsänreunassa kuvan taustalla.
Julkaistu painettuna: Suomalainen Kirjakauppa O.-Y.
tekstiiliteollisuus
kutomateollisuus
Hämeenlinnan verkatehdas
Hämeenlinnan verkatehtaan alueen rakennuksiin 1920-luvulla kuuluivat etualalla näkyvän kutomon lisäksi jugendtyylinen kolmikerroksinen konttorirakennus ja samoihin aikoihin valmistuneet tehtaan isännöitsijän ja teknillisen johtajan huvilat lähempänä Vanajaveden rantaa. Matalan kutomon takana näkyy vuonna 1914 valmistunut kolmikerroksinen karstalankakehräämö, joka piti sisällään kehruusalin ja tilavan varaston. Lisäksi kutomon lounaispuolella oli jo 1800-luvun puolella valmistunut yhdistetty värjäämö- ja korjauspajarakennus, joka ei näy kuvassa.
säilyketeollisuus
elintarviketeollisuus
Sotilassäilyke osakeyhtiö
Mensa osakeyhtiö
majoitusliikkeet
hotellit
Rautatiehotelli
Matkustajakoti Vanaja
Sairio
Vanajaveden itärannalla näkyy Sotilassäilyke osakeyhtiön (myöhemmin Mensa oy) tehdaskiinteistö, joka rakennettiin pikavauhtia syksyllä 1926 arkkitehti Yngve Lagerbladin piirustusten mukaisesti. Tehdas oli yksikerroksinen tiilirakennus, jonka Vanajaveden rannan suuntainen osa sisälsi kolme suurta tehdassalia ja oli 87,5 metriä pitkä. Tehtaan eteläpäässä oli kaksikerroksinen höyryvoimalaitos savupiippuinen ja pannuhuoneineen ja höyrysahan puoleisessa päässä puinen pukuhuone. Valkoinen rakennus oikealla on Rautatiehotelli, joka myöhemmin tuli tunnetuksi nimellä Matkustajakoti Vanaja. Talo valmistui kolmen perheen asuintaloksi vuonna 1929 arkkitehti Arvo Hännisen laatiman suunnitelman mukaan. Rakennuttajana oli asunto-osakeyhtiö Posse, johon kuuluivat Hämeenlinnan pormestari August Kaulén, maanmittausinsinööri Leonard Sara ja varatuomari Yrjö Sandelin. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsivat alusta lähtien Rautatiehotellin majoitus- ja ravintolatilat, jotka omisti taloyhtiö.
Vanajan kirkko
pitäjänmakasiinit
hautausmaat
Vanaja
Vanajan keskiaikainen harmaakivikirkko on peräisin 1400-luvulta. Samalla paikalla on sijainnut kirkkorakennus luultavasti jo 1200-luvulla, vaikka asiakirjoissa Vanajan kirkko mainitaankin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1329. Postikorttikuvassa on kirkkorakennus kuvattuna sakariston puolelta, pohjoisen suunnalta. Sakaristo on peräisin varhaisemmalta ajalta kuin itse kirkko. Vanajan kirkon erikoisuus on länsipäädyn ulkoinen saarnatuoli. Vasemmalla kuvassa näkyy vuonna 1895 valmistunut arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema uusgoottilainen kellotapuli. Etualan vanha viljamakasiini on peräisin vuodelta 1858, ja makasiinin rinteessä on vuonna 1930 käyttöön vihitty uusi hautausmaa-alue.
maisema
huvilat
seurantalot
niemet
saaret
Elolankärki
Lammassaari
Petäys
Suotaala
Tyrväntö
Tyrvännön seurakunnan kirkko rakennettiin 1700-luvun lopulla Suotaalan kylään. Kuva on otettu Kirkkomäen rinteeltä kohti Elolankärkeä, jossa näkyvä rakennus valmistui vuonna 1907 raittiustaloksi. 1920-luvulla talossa toimi pitkään puhelinkeskus ja myös Tyrvännön kunta piti siellä toimistoaan ja kokouksiaan ennen oman kunnantalon valmistumista. Sittemmin seurantalo siirtyi Tyrvännön maamiesseuran omistukseen. Se on edelleen paikallaan Tyrvännöntien varrella. Toinen Elolankärjessä näkyvä rakennus on vuosisadan vaihteessa valmistunut kirjapainonomistaja Puromiehen huvila Leppäranta. Piispa Jaakko Gummerus taas vietti vuosina 1916–1936 kesiään Saarennon huvilassa taustalla näkyvässä Lammassaaressa. Viereisessä niemessä sijaitsivat Suolahden suvun huvilat Petäys ja Kariniemi.
kylät
Tyrvännöntie
Tyrvännön Suotaalan kylä lienee ollut olemassa jo rautakaudella. Asiakirjoissa Suotaala mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1483. Muista tyrväntöläiskylistä poiketen Suotaala ei ole syntynyt kartanon ympärille, vaan on ollut nimenomaan talonpoikaiskylä. Kylässä oli hyvin hoidettuja ja vauraita tiloja, jotka pysyivät paikoillaan vuosisatoja. Suotaala oli 1800-luvun lopulle asti tiivis ryhmäkylä, mutta isojaon seuraksena suurin osa taloista siirrettiin kauemmas kylänraitin varrelta. Kyläkeskukseen jäivät vain Mattilan ja Anttilan talot. Keskellä Tyrväntöä sijaitsevasta Suotaalasta tuli kirkonkylä, kun sinne rakennettiin 1700-luvun loppuvuosina Tyrvännön kappeliseurakunnan kirkko. Vanha kirkko oli sijainnut Lepaalla. Suotaala oli myös Tyrvännön kuntakeskus, vaikka varsinainen kunnantalo sinne valmistuikin vasta vuonna 1942. Oma kunnallishallinto lakkasi, kun kunta liiitettiin Hattulaan vuoden 1971 alussa. Kuva Suotaalan kylänraitista on otettu 1920-luvulla Elolankärjestä kirkolle päin. Kuvan ottajan taakse jäävät seurantalo, meijeri ja Leppärannan huvila. Vasemmalla on Elolanlahti, ja edessä peltoaukean takana näkyy Suotaalan kylän asumuksia.
1918
Tyrvännön kuntakokous katsoi 18. syyskuuta 1917 "yksimielisesti suotavaksi ja toivottavaksikin suojeluskunnan perustamisen kunnan alueelle". Lokakuussa Lepaan puutarhaopistolaisten keskuudessa alettiin pitää harjoituksia pomologi Olavi Collanin ja puutarhuri Jussi Ritarin johdolla, ja joulukuussa tyrväntöläiset tekivät päätöksen suojeluskunnan perustamisesta. Sisällissotaan osallistui 24 Tyrvännön suojeluskuntalaista. He muodostivat myös kantajoukon, kun järjestetty suojeluskuntatoiminta alkoi sodan jälkeen. Alkuaikoina jäseniä oli 40–50, myöhemmin 70–80. Tyrvännön suojeluskunta kuului alkuvaiheessa ratsujoukkueena Hauhon ja Luopioisten alueeseen, myöhemmin polkupyöräjoukkueena Hattulan ja Kalvolan alueeseen. Tyrvännön suojeluskunnan ensimmäinen paikallispäällikkö oli Jussi Ritari. Häntä seurasivat August Koski, Otto Reijonen ja Aatto Mattila. Toiminnan päätavoite oli maanpuolustustahdon ja isänmaallisen hengen lujittaminen, mutta myös sotilastaitojen ja urheilukunnon kehittäminen. Kuvassa Tyrvännön suojeluskuntalaiset ovat kokoontuneet seurantalon edustalle syksyllä 1918 paikallispäällikkö Jussi Ritarin johdolla.
vuotuisjuhlat
juhannus
kokot
Tyrvännön juhannusperinteisiin kuului tulien polttaminen mäensyrjissä ja veden päällä. Tulien äärellä pyörittiin piiriä ja laulettiin, valvottiin aamupuoleen ja katseltiin auringonnousua. Tytöt tekivät juhannusyönä taikoja naimaonnen varmistamiseksi. Sulhanen ilmaantui unessa, kun nukkui juhannusyönä yhdeksän erilaista kukkaa tyynyn alla. Myös solmittiin rukiin oraisiin erivärisiä rihmoja, lakaistiin yöllä yksinään kolmen tien risteystä tai käytiin sialta tiedustelemassa mahdollisista kihloista. Juhannustulilta palatessa nuoret toivat mukanaan lehviä ja kukkia, joilla koristeltiin pihamaat ja rakennukset. Kuvan juhannuksenviettäjien joukossa näkyy myös ylioppilaita, luultavasti Tyrvännön huviloilla kesäänsä viettäviä kaupunkilaisnuoria tai talojen ja kartanoiden kesävieraita. Kesävieraat olivat useimmiten sivistyneistöä, virkamiehiä tai muita kulttuurihenkilöitä. Tyrvännön varsinainen huvilakulttuuri sai alkunsa 1900-luvun alkuvuosina, ja tunnettuja kesätyrväntöläisiä olivat mm. Suolahdet Petäyksessä ja Kariniemessä.
kirkonkylät
pellot
Tyrvännön kappeliseurakunnan kirkko sijaitsi vanhastaan Lepaalla, keskellä kartanon aluetta. Kun tämä kirkko oli päässyt huonoon kuntoon, Tyrväntöön ryhdyttiin 1770-luvulla puuhamaan uutta kirkkoa keskemmälle pitäjää, aluksi Vanajaveden rannan tuntumaan Suotaalan Puisniemeen. Kirkon paikka kuitenkin vaihtui, ja kirkonrakentaja Matti Åkerblomin rakentama puinen ristikirkko valmistui Suotaalan Kirkkomäelle, jonka alkuperäinen nimi oli Huoritunmäki. Ensimmäinen jumalanpalvelus pidettiin vielä keskeneräisessä kirkossa syksyllä 1799. Virallisesti kirkko ja kirkkomaa vihittiin käyttöön 6.2.1803. Seurakunnan vähävaraisuuden vuoksi tyrväntöläiset olivat saaneet kuninkaalta poikkeusluvan rakentaa puisen kirkkorakennuksen kivikirkon sijasta. Huoritunmäellä oli ennestään tilattomien mäkitupalaisten ja käsityöläisten mökkejä, ja alueen asutus laajeni etenkin 1800-luvulla. Kirkon ympäristöä alettiin sittemmin nimittää Kirkkoahoksi. Vanha kuva Tyrvännön kirkon ympäristöstä on otettu pohjoisen suunnasta. Kirkon pohjoisenpuoleisella rinteellä sijaitsivat mm. Rosenborgin, Runolinnan, Nenyen ja Louhimon talot sekä opettaja Niemisen huvila. Kuvan vasemmassa reunassa näkyy Suotaalan kylämäen taloja, muun muassa Mattilan ja Anttilan rakennusryhmät.
KFP KOY
myymälät
sisätilat
Suomalainen kirjakauppa
Vuonna 1908 perustettu Hämeenlinnan suomalainen kirjakauppa toimi Kansallisosakepankin talossa torin varrella vuodesta 1915 lähtien. Tässä talossa liike oli edelleen 1930-luvulla, kun nämä sisäkuvat otettiin. Kirjoja on runsaasti esillä, uutuuksina mainostetaan mm. Aarno Karimon historiasarjaa Kumpujen yöstä, viisiosaista Eläinten maailmaa sekä Iso tietosanakirja -sarjaa. Kirjakaupan seinällä olevista kirjailijakuvista on tunnistettavissa mm. Hämeenlinnassa syntynyt ja kasvanut "kotien kirjailija" ja "painosten herratar" Hilja Haahti.
kappelit
Ahveniston siunauskappeli
Ahveniston hautausmaa
Ahvenisto
Ahveniston kappeli sijaitsee Ahveniston hautausmaa-alueella. Vuonna 1925 rakennettu siunauskappeli on arkkitehti Ilmari Launiksen suunnittelema. Myös kappelin Kristusta ristillä esittävä lasimaalaus on Launiksen tekemä. Kappeliin rakennettiin lisäsiipi vuonna 1986 ja samalla myös kappelin vanha osa peruskorjattiin. Urkurakentamo Matti Erolan tekemät yhdeksänäänikertaiset mekaaniset urut kappeliin saatiin vuonna 1987.
Hämeenlinna : Suomalainen Kirjakauppa Oy.
pihat
sisäpihat
Rauhankatu 12
1917
Rauhankatu 12:ssa sijaitsevan yksikerroksisen puutalon tarkkaa rakennusvuotta ei tiedetä. On mahdollista, että talo on pystytetty uudelleen vuoden 1832 tulipalon jälkeen. Lasimestari Lars Åström oli saanut tontin haltuunsa vuonna 1806. Sen jälkeen omistajia oli useita, kunnes vuonna 1919 Hämeen Sanomat hankki tontin omistukseensa. Rauhankadun puoleisessa rakennuksessa toimi kirjapaino. Toimitus ja konttori sijaitsivat samalla tontilla Hallituskadun puoleisessa matalassa puurakennuksessa, ns. "pilvenpiirtäjässä". Talon seuraava omistaja 1920-luvun lopulta lähtien oli Hämeenlinnan raittiusseura, ja myös monet muut yhdistykset käyttivät taloa tuohon aikaan. Päiväkotitoiminta Rauhankadulla alkoi vuonna 1966 aluksi Mannerheimin lastensuojeluliiton hoitamana. Vuodesta 1978 päiväkoti on ollut kaupungin vastuulla. Talokin on ollut kaupungin omistuksessa vuodesta 1976. Rakennusta on korotettu ja jatkettu eteläpäästä 1930-luvulla.
kadut
saunat
Kunnallissauna
Itäinen Linnankatu
Linnankatu
Vanajaveden rannasta kirkon ohi Hämeen linnaa kohti johtavan kadun nimi on vaihdellut eri aikoina. Nykyään sen alkupää tunnetaan Wetterhoffinkatuna ja muu osa Linnankatuna. Vuoden 1832 asemakaavassa kadun nimi oli Kyrkogatan (Kirkonkatu). Vuoteen 1858 mennessä kadun nimeksi oli tullut Östra Slottsgatan (Itäinen Linnankatu), kunnes 1920-luvulla katu nimettiin jälleen Kirkkokaduksi. Linnankatu nimeen palattiin uudelleen 1950-luvulla, kun silloisen Linnankadun (entisen Läntisen Linnankadun) nimi muutettiin Sibeliuksenkaduksi. Kunnallinen kylpylaitos eli Kunnallisauna valmistui Itäisen Linnankadun varrelle vuonna 1912. Kunnallissauna oli kaupungin viimeisiä jugendtyylisiä rakennuksia, ja sen suunnitteli arkkitehti Birger Brunila. Saunan sisäänkäynti oli Linnankadun ja Koulukadun kulmassa.
Suomen tykistömuseo
Museo Militaria
Linnankasarmien ensimmäinen rakennusvaihe oli 1800-luvun puolivälissä, jolloin syntyivät mm. Tampereentien suuntaiset punatiiliset miehistörakennukset. Leipomorakennus ja päävartio miehistörakennusten välissä rakennettiin niin ikään tiilestä 1870-luvulla. Seuraavalla vuosikymmenellä alueen pohjoisosaan nousi kaksi puista asuinrakennusta. Kuvan kasarmi on 1910-luvulta, jolloin kasarmialueen rakentamista jatkettiin. Samaan aikaan alueelle tehtiin punatiilestä myös yhdistetty ampumarata ja maneesi, kolmikerroksinen asuinrakennus lähelle Vanajaveden rantaa sekä korjaamo, talleja ja varastoja. Kuvan miehistörakennuksen länsipäässä toimi pitkään Linnankasarmin sotilaskoti. Vuonna 1997 Tykkimiehet ry avasi tässä kasarmissa Tykistömuseon, joka siirtyi Hämeenlinnaan Niinisalosta. Vuoden 2013 alussa Tykistömuseo, Pioneerimuseo Miehikkälästä ja Viestimuseo Riihimäeltä yhdistyivät Museo Militariaksi.
Suomenkasarmien ensimmäisessä rakennusvaiheessa 1880-luvulla alueelle rakennettiin puisia miehistö- ja asuinrakennuksia suomalaista sotaväkeä varten. Kolme miehistörakennuksista paloi 1900-luvun ensimmäisinä vuosina. Suomalaisen sotaväen lakkauttamisen jälkeen vuonna 1902 alue siirtyi venäläiselle sotaväelle ja uudessa rakennusvaiheessa palaneet rakennukset korvattiin tiilikasarmeilla. Lisäksi rakennettiin punatiilinen upseerikerho alueen länsilaidalle. Kuvan kasarmirakennus edustaa tätä venäläistä varuskunta-arkkitehtuuria 1910-luvulta. Se sijaitsee edelleen laajan piha-alueen laidalla.
asuinrakennukset
Paavonkulma
Höyhensaari
Kaupunginhotelli
Rauhankatu
Arkkitehti Väinö Vähäkallion suunnittelema Paavonkulman punatiilinen rakennus valmistui vuonna 1929 Palokunnankadun ja Rauhankadun kulmaukseen. Kulmarakennuksessa on liikekerroksen lisäksi neljä asuinkerrosta. Rauhankadun puolella on tornimainen viisikerroksinen osa, ja pihasiivissä kerroksia on kolme tai neljä. Rakennuksen tiilinen julkisivu ja muurauskoristelut edustavat vielä 1920-luvun klassismia, mutta ikkunoissa on näkyvissä jo uudempaa tyyliä, funktionalismia. Paavonkulma liittyy Vähäkallion vuonna 1928 suunnittelemaan, samanaikaisesti rakennettuun Rauhankatu 5:n rakennukseen. Paavonkulman liikehuoneistoja pitivät 1930-luvun alussa hallussaan mm. vaatturi Olavi Ahonen, leipuri Juho Fager ja urheiluliike Toivonen & Kumpp. Viisikerroksisessa osassa sijaitsivat Kaupunginhotelli ja synnytyssairaala Höyhensaari.
Arkkitehti Väinö Vähäkallion suunnittelema asunto-osakeyhtiö Paavonkulma oli valmistuessaan vuonna 1929 Hämeenlinnan suurin rakennushanke ja korkein talo viisine kerroksineen. Rakennuksessa oli myös kaupungin ensimmäiset hissit. Tohtori Ensio Kurki-Suonion perustama synnytyssairaala Höyhensaari toimi Paavonkulmassa vuosina 1929–1968. Kutsumanimensä talo on saanut runoilija Paavo Cajanderilta (1846–1913), jonka syntymäkoti sijaitsi aikoinaan Rauhankadun vastakkaisella puolella. Paavonkulman alakerroksessa ja naapurikiinteistöissä oli vuosikymmenen vaihteessa useita liikkeitä, mm. urheiluliike, leipomo, vaatturi, vaatetusliike, verhoiluliike ja sekatavarain kauppa.
sanomalehdet
kirjapainot
Hämeen Sanomat
Kasarmikatu
Hallituskatu
Hämeen Sanomat osti syksyllä 1927 Hallituskadun ja Kasarmikadun kulmassa sijainneen Ingbergin perillisten talon ja tontin. Talossa tehtiin paljon korjauksia ennen kuin lehden toimitus ja konttori sijoittuivat taloon. Kirjapainoa varten rakennettiin kokonaan uusi rakennus Kasarmikadun varrelle. Kaksikerroksinen kirjapainorakennus tehtiin tiilestä rakennusmestari J. Mattilan piirustusten mukaan. Uudet ajanmukaiset toimitilat otettiin käyttöön 1. lokakuuta 1928. Tätä ennen lehteä oli tehty ns. ”Pilvenpiirtäjässä”, matalassa puutalossa, joka sijaitsi Hallituskadun ja Rauhankadun kulmatontilla. Kirjapainoa vastapäätä Kasarmikadun toisella puolella toimi vuonna 1884 perustetun K. G. Wileniuksen makkaratehtaan ”liha-, makkara- ja leikkelyliike”. Hallituskadun toisella puolella kadun kulmassa oli Lähetyskirjakaupan liikehuoneisto.
Hämeenlinnan lyseo
Maisemaa kirkontornista kohti pohjoista kuvattiin postikortteihin jo 1800-luvun lopulla. Tässä myöhemmässä versiossakin lyseorakennus hallitsee maisemaa ja taustalla näkyy Hämeen linna. Hämeenlinnan höyrysaha Vanajaveden itärannalla sekä vanhat puutalot kaupungin koilliskulmalla ovat ennallaan, mutta Itäisen Linnankadun loppupäähän on tässä kortissa jo ilmestynyt Kunnallissaunan vuonna 1912 valmistunut jugendrakennus.
lyseot
Hämeenlinnan lyseon uusrenessanssirakennus valmistui Itäisen Linnankadun varrelle vuonna 1888. Rakennuksen julkisivu on säilynyt ennallaan näihin päiviin asti. Lyseolla on ollut alusta asti merkittävä asema kaupungin ja koko maakunnan henkisessä elämässä. Sen opettajat ovat vaikuttaneet voimakkaasti niin kaupungin kunnalliselämässä kuin kulttuurielämässäkin. Lyseota ovat käyneet myös monet suurmiehet, joista tunnetuimpia ovat säveltäjä Jean Sibelius, runoilijat Eino Leino ja Larin Kyösti, valtioneuvos E. N. Setälä ja presidentti J. K. Paasikivi. He kaikki ovat saaneet myös muistolaatan koulun seinään.
Vuonna 1873 perustetun Hämeenlinnan lyseon oppilasmäärä kasvoi nopeasti itsenäistymisen jälkeen. 1920-luvulla oppilaita oli jo yli neljäsataa ja lisätilan tarve tuli ilmeiseksi. Kouluhallitus hyväksyi lyseon saneerausohjelman jo 1920-luvun lopulla, ja rakennushallituksen arkkitehti G. A. Wigström suunnitteli koulun molempiin päätyihin lisäosat. Rakentamisen piti alkaa vuonna 1929, mutta lamavuosien takia rakentamaan päästiin vasta 1930-luvun puolivälissä. Uudet lisätilat saatiin käyttöön vuoden 1937 alkupuolella.
Saaristenkatu
Hämeenlinnan kaupungin ensimmäinen varsinainen kansakoulurakennus valmistui Saaristenkadun ja Lukiokadun kulmaan vuonna 1881. Kun koulu tarvitsi pian lisää tilaa, viereisellä tontilla sijainnut Florinin talo purettiin ja koululle tehtiin yksikerroksinen lisärakennus vuonna 1884. Molemmat koulutalot ovat arkkitehti Alfred Caweenin suunnittelemia nikkarityylisiä puurakennuksia. Vuonna 1884 valmistuneeseen uuteen rakennukseen sijoitettiin viisi luokkaa, voimistelusali ja työväen lukusali.
kotiteollisuusoppilaitokset
Wetterhoff
veneet
1930-luvun alussa Wetterhoffin oppilaitoksen nimeksi tuli uudistuneen lainsäädännön myötä Kotiteollisuusopisto Fredrika Wetterhoffin Työkoulu. Postikorttiin on kuvattu kotiteollisuusopisto sisäpihan ja Vanajaveden puolelta. Oikeassa reunassa näkyy 1920-luvun lopulla valmistunut erillinen värjäämörakennus, joka purettiin vuonna 2014. Wetterhoff oli vielä 1930-luvulla aivan lähellä Vanajaveden rantaa. Kesäisin kaupungin etelärannassa pidettiin veneitä, talvella luisteltiin järven jäällä.
tyttökoulut
Hämeenlinnan tyttökoulu
Hämeenlinnan tyttölyseo
Vuonna 1924 perustettu Hämeenlinnan kuusiluokkainen tyttökoulu muutettiin yhdeksänluokkaiseksi tyttölyseoksi vuonna 1933. Valtion kouluksi tyttölyseo pääsi 1.9.1955 alkaen. Tyttölyseon nimi muuttui yhteislyseoksi vuonna 1974 ja Kaurialan lukioksi vuonna 1976. Oma koulutalo tyttökoululle valmistui vuonna 1928 Kaurialaan. Koulurakennus edustaa tyyliltään 1920-luvun klassismia, ja sen piirustukset ovat arkkitehti Toivo Salervon käsialaa. Salervo suunnitteli myös koulun vuosina 1935–1936 rakennetun lisäosan, joka pidensi rakennusta kymmenellä metrillä Erottajankadun suuntaisesti. Koulun pitkäaikaisena johtajana vuosina 1925–1963 toimi rehtori Kyllikki Sarlin.
Julkaistu painettuna: Hämeenlinna : Suomalainen kirjakauppa Oy.
Kaurialan lukio
Hämeenlinnan tyttölyseon, nykyisen Kaurialan lukion, vuonna 1928 valmistunutta koulurakennusta on vuosien mittaan laajennettu monta kertaa. Vuosina 1935–1936 koulurakennusta laajennettiin alkuperäisen rakennuksen arkkitehdin Toivo Salervon suunnitelman mukaan jatkamalla sitä kymmenen metriä pohjoiseen päin. Seuraava laajennus tuli ajankohtaiseksi sotien jälkeen, kun oppilasmäärä lisääntyi nopeasti. Toivo Salervon tytär, arkkitehti Helena Vainio suunnitteli rakennuksen lisäsiiven, joka valmistui vuonna 1954 valtion lainojen sekä kaupungin ja ympäristökuntien rahoituksen avulla. Vanha koulurakennus sai lisäksi neljännen kerroksen. Uusi piirustus- ja käsityösali rakennettiin 1965 siipirakennuksen päälle. Koulurakennuksen viimeisin korjaus ja laajennus tehtiin vuosina 2004–2006.
Hämeenlinnan kaupugninkirjasto