Lémna pistia. Vol. 1 : fractured projections of a gyrovague experiment
taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. Numeroitu painos (ex. 74).
Lehmus, Jukka
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Rikhardinkadun kirjasto
Duvivier, Francoise
Teos on taiteilijakirja. Teos koostuu Kardex-kortistolaatikostosta, jonka korteille on liimattu kuvia 1950-luvun saksalaisista muotilehdistä. Uniikkikappale.
C. A. Setterberg uusgoottilaisen tyylin edustajana ja hänen toimintansa Vaasan läänin arkkitehtina 1853-1871
arkkitehdit
arkitekter
kaupunkirakentaminen
stadsbyggande
kaupungit
städer
rakentaminen
byggande
Vaasa
Vasa
1800-luku
1800-talet
rakennushistoria
byggnadshistoria
lääninarkkitehdit
länsarkitekter
Sisällys - Innehåll Romanttiset virtaukset ja uusgotiikan synty Varhainen tyylijäljittely C. A. Setterbergin persoonallista historiaa Uusgotiikan tyyliaineksista Setterbergin rakennukset Ruotsissa Vaasan asemakaava aikansa ilmiönä Setterberg Vaasan rakentajana Setterberg lääninarkkitehtina Muita samanaikaisia arkkitehteja Hovioikeudentalo, Hovioikeus Hallintotalo Vaasan kirkko Lääninvankila Kruununmakasiini Vaasan Raatihuone Ruotsalainen lyseo Kimnaasi Kreikkalais-katolinen kirkko Tullikamari Maaherrantalo Levónin talo Uusgoottilaisa yksityistaloja Pieniä yksityistaloja Isonkyrön kirkko Toholammin kirkko Seinäjoen kirkko Mustasaaren kirkko
Lehtikanto, Mirjam
Vaasan kirjapaino
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1993
Lehtimäki, Jaakko
Kirkonkello Huittisista joulukelloksi Keniaan
kirkonkellot
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1995
Hovi, Mirja
Arkkipiispa Erkki Kailan kuolemasta 50 vuotta
Kaila, Erkki
arkkipiispat
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1994
Prosessioristi Huittisten kirkkoon sen 650-vuotisjuhlassa 16.08.1992
ristit
kirkot
Huittinen
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1992
kirjallisuus
novellit
1920-luku
Lehtimäki, Konrad
Savon kansan kirjapaino
Werner Söderström
Sisällysluettelo: Kolme kohtausta Särkynyt elämä Kodittomat Oikea kosto Kuilun partaalla Viime hetkellä Jäähyväiset isänmaalle
Gummerus
Etuvartiotaistelu : kolminäytöksinen näytelmä
näytelmät
Tampereen Työväen Sanomalehti
Jännittäviä hetkiä : koruttomia urheilukuvauksia
kertomakirjallisuus
Kansanvalta
Teos on taiteilijakirja. Pienen pahvisen leivoslaatikon sisällä on 7 x 8 cm kirja, 12 s. Lisäksi 10 värillistä originaalivedosta sekä väridia paperitaitoksen sisällä. Kuvien aiheina onnelliset ihmiset ihannemaisemissa. Tekijän signeeraama numeroitu kappale, ex. 41/100.
Lehtinen, Jukka
Huittisten kaupungin palo- ja pelastustoimi
palotoimi
pelastustoimi
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1989
Lehtinen, Pekka
Lehtinen, Vilho
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 2001
Kultaa löytyi pakkastiaisista huolimatta
Kuivakuru
Sotajoki
Moberginoja
Papinhamina
Thiede, Verner (Lukkarin-Verne)
kullankaivu
kullanhuuhdonta
kulta
"Kun se tullee, niin se tullee, tai kun ei tule, ei tule", toteaa Reino Lehtinen muistellessaan kullankaivuureissujaan Sotajoella. Reino oli huuhtonut kultaa Helsingistä tuleen kaverinsa kanssa alkukesästa Sotajoella, mutta tulos oli ollut laihanpuoleinen. Loppukesä oli lämmin, joten Reino päätti jatkaa kaivuuta ja päätyi vanhalle Mobergin pankille. Siellä hän tapasi kullankaivuussa olleen Lukkarin-Vernen. Aluksi näytti, ettei kultaa löydy, mutta vastoinkäymisistä suivaantueen Reinon jalkojen liotus merkitsi käännekohtaa. Joenpohjalta löytyi kultaa heti ensi pannullisella. Lukkari-Verne ei uskaltanut aluksi tulla kultapaikalle, sillä hän pelkäsi parveilevia pakkastiaisia, joiden uskottiin tuovan pahaa onnea. Onni oli kuitenkin suosiollinen, sillä miehet saivat löytöpaikastaan kesän palkan, jolla voitiin maksaa mm. ruokavelat kauppias Peroniukselle.
Lehtinen, Reino
Nemtsinkoff-Körkkö, Tarja
Harhailija-Korhonen ja Lehtinen oravanpyynnissä
Laanila
Pahaoja
Tolosjoki
Härkäselkä
Korhonen, Kullervo (Kulta-Korhonen)
Korhonen, Yrjö
Peronius, Elina
Peronius, Max Robert Waldemar
orava
metsästys
kullankaivajat
"Kaikkia hommia ne etelän muotinuket meillä teettää, että ne sais turkit juhliinsa" kirosi Korhonen, kun juuttui takistaan kuusenoksaan ja pudotti rakovalkean loisteessa kuivahtaneet karvakenkänsä lumihankeen. Talviaikaan ei voinut huuhtoa kultaa, joten tienestiä hankittiin oravia metsästämällä. Korhonen ei ollut pyyntimiehiä, eikä hän osannut oikein suunnistaa metsässä. Muutaman harhailun jälkeen paikalliset kullankaivajat nimesivät Kulta-Korhosen Harhailija-Korhoseksi.
kinkerit
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1999
Lehtisaari, Eino
Artikkeli Huittisten Museo- ja kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1988
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 1997
Sankarivainajien muistomerkki on saatu Huittisiin
muistomerkit
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 2003
Harakka, Maija
pidot
Kivirannan Kartano
Lehtisalo, Eeva Leena
Inari
Agricola, Mikael
kirkkopäivät
katekeetat
lukeminen
Kesällä ja syksyllä Inariin kirkkoon pääsi kävellen ja vesiä myöten kulkemalla. Talvella kirkkomatkaan piti varustautua enemmän. Kirkolla oli usein myös kinkerit, jolloin ihmisiä opetettiin. Katekeettakoulu oli kirkon järjestämä kiertokoulu. Papit olivat koulutettuja. He osasivat lukea ja kouluttivat lukkarin opettamaan ihmisiä. Tavallista kansaa oli vaikea opettaa lukemaan.
Lehtola, Laura Leonoora
Juutuavaara
Aunusjärvi
Aunusoja
Lehtola, Heimo
turkiseläimet
turkistarhaus
ketut
ketunmetsästys
nahka
piisami
turkiskauppa
Heimo Lehtolalla oli turkistarha Juutuanvaarassa, jossa hän kasvatti mm. kettuja ja kaniineja. Tarhattavien eläinten nahkojen lisäksi Lehtola toimitti Kemissä asuvalle liikekumppanilleen myös luonnoneläinten ja kotieläinten nahkoja. Tarhaustoiminta ei ollut kovin kannattavaa, joten lisäansioita piti hankkia monesta lähteestä. Lisätuloja saatiin mm. karjan- ja poronhoidosta sekä kaupan pitämisestä.
Lukkarikatekeetta Heikki Mattus, pula-aika 1917-1919
pula-ajat
vuosi 1918
Kunnan koulutoimi alkoi Inarissa vuonna 1902. Heikki Mattus oli lukkarikatekeetta, kiertävä opettaja jolla oli erinomaisen hyvä lauluääni. Vuosina 1917-1919 oli pula-aika, elintarvikkeita ei juuri ollut. Ihmiset elivät kalalla, marjoilla ja petäjällä. Kortilla sai "kaurankuoria", joista sihtaamalla sai jauhoja.
Viimeinen koulupaikka Partakon Kivikummussa
Partakko
Ivalo
Kauhalahti
Lehtola, Laura (Laura-täti)
Sanas, (Aho) Mauno
koulunkäynti
kiertokoulu
Laura Lehtola oli pitämässä kiertokoulua Partakon Kivikummussa kesällä 1945. Kesken päiväunien, talon äiti Aino-Siiri, tuli herättelemään opettajaa, sillä Martta tyttö oli loukannut kätensä uintireissulla. Tyttöä lähdettiin viemään ensiavun jälkeen veneellä yötä myöten sairaalaan Ivaloon. Laura Lehtola oli saattajana ja päätti käydä samalla reissulla esimiehensä kirkkoherra Mauno Ahon luona. Asiointireissulla selvisi, että katekettaloppu Partakossa voidaan lopettaa, sillä Partakon koulu on valmistumassa. Opettaja palasi vähin äänin takaisin ja keräsi kamppeensa. Myöhemmin talon väki pahoitteli tapahtunutta, sillä he olisivat halunneet jotenkin muistaa opettajaansa.
Akuniemi
Kasariselkä
Postimatti
Katekeetta Lehtola kävi pitämässä koulua eri paikoissa ympäri Inaria. Koulua varten oli harvoin tarjolla erillistä tilaa, vaan koulunkäynti tapahtui pienissä tiloissa keskellä muuta arkista elämää. Tarinassa muistellaan lämmintä kesää, jolloin opettaja lähti lasten kanssa veneellä saareen Kasariselän laitaan pitämään koulua.
Lallajärvi
Lallajärvi sijaitsee Paatsjoen takana, Norjan ja Petsamon rajalla. Siellä oli pieni koulupaikka, jossa oli paljon lapsia. Laura jäi kotimieheksi, kun perheen vanhemmat lähtivät heinäntekoon kauemmaksi. Laura jäi kuukaudeksi pitämään koulua, kalastamaan, marjastamaan, hoitamaan karjaa ja taloutta yhdessä lasten kanssa.
Guttorm, Jooseppi
Kärppä, Heikki
Saijets, Anni
Lehtola, Leevi
Lehtola, Paavo
Itkonen, Tuomo
opiskelu
opetus
Laura Lehtola toimi aluksi isänsä apuna pitämässä kiertokoulua lapsille. Kun tuli tieto alkavasta seminaarikurssista hän päätti lähteä opiskelemaan. Monien vaiheiden ja opiskelujen jälkeen Laura omistautui kiertokoulun opettajan työlle. Työ oli hänen kutsumuksensa.
Itkonen, matkarahat ja Utsjoen katekeetta
Nangujärvi
Utsjoki
Jomppanen, Juhani
Kirkkoherra Itkonen tuli koulua tarkastamaan ja totesi aamupuuroa syödessään, että jos viikonkin joutuisi tämmöisessä hiljaisessa paikassa olemaan, niin hulluksi tulisi. Laura vastasi tähän, että on niin paljon kaikkea tekemistä ettei jouda sellaisia ajattelemaan. Katekeetoille luvattiin etuisuuksia kuten kielirahaa, matkarahaa ja asuntoetu, mutta useimmiten ne jäivät saamatta. Utsjoen katekeetta Keskitalo ei semmoiseen tyytynyt, vaan käräjöi käyttöönsä esimerkiksi kouluhuoneen, koska ei halunnut pitää koulua niinsanotusti kiven kolossa.
Menesjärvi
Kangasniemi, Ville
saamen kieli
inarinsaame
Ensimmäisessä koulupaikassa Menesjärvellä puhuttiin suomea, myös lapset osasivat suomen kielen. Seuraavassa koulupaikassa lapset puhuivat inarinsaamea, tunturisaamea ei Inarissa tuolloin puhuttu. Vanhemmat lapset toimivat tulkkeina opettajan ja oppilaiden välillä. Lapset opettivat opettajalle saamen kielen.
Postinkuljettajana Inarista Varpuniemeen
Pakanajoki
Supru
Räkkijärvi
Sevettijärvi
Porsanger
Aarniniemi
Varpuniemi
postinjakelu
Kiertokoulumatkoilla sattui monenlaisia tapahtumia. Eräällä Norjan rajalle suuntautuvalla matkallaan Laura Lehtola joutui postinkuljettajan töihin. Samaan majapaikkaan, Supruun saapunut postimies kieltäytyi jatkamasta matkaa huonon kelin vuoksi ja pyysi josko Laura voisi menomatkallaan jakaa postin. Huono keli ei sitkasta katekeetta pysäyttänyt. Aamulla matka jatkui hiihtäen ja postikin tuli jaettua.
Illanviettoa ja Rajalanäijän tarinointia
Keinoniemi
Rajalanäijä
Lehtola, os. Koponen Elsa-Briita
Lehtola, Matti
yliluonnolliset olennot
huvit
Lehtolan pirtissä luettiin kirjallisuutta sekä lausuttiin sananlaskuja ja arvoituksia iltaisin puhdetöiden lomassa. Talossa asui toisinaan myös reipas huutolaisukko Rajalanäijä, joka intoutui kertomaan tarinoita. Eräässä talossa lehmiä oli vaivannut painajainen, joka sai lehmän sairastumaan. Rajanäijä oli jäänyt yöllä seuraamaan, mistä vaiva aiheutui. Yhtäkkiä katosta oli alkanut tippua mustia oksia lehmän selkään. Äijä oli napannut risut ja polttanut ne uunissa. Sen jälkeen ei lehmiä enää painajainen riivannut.
Väylä
Aikio, Iisko
joulu
Joulun alla haastateltava päätti järjestää Väylässä pikkujoulun asukkaille ja koululaisille, vaikka vastaaviin juhliin ei oltu totuttukaan. Joulupuuksi koristeltiin mänty, katettiin teepöytä, laulettiin joululauluja ja luettiin jouluevankeliumia. Katekeetalla oli myös joululehtiä, joista isommat lapset lukivat ääneen.
Ronkajärvi
Hammastunturin erämaa
Osaran aukeat
Pomokaira
Lehtola, Pentti
Karppinen
Hamari, Antti
Haippa
Tarina kertoo mitä Pentti Lehtolan uteliaita matkailijoita varten sepittämät jutut saivat aikaan ja mitä Matti Lehtola joutui kokemaan ryhtyessään oikomaan tieteen tekijöiden todeksi uskomia juttuja.
Lehtola, Matti (Vilho Matti Tapani)
Vaattovaara, Merja
Inarin Kirkonkylä
Laura-täti reissasi paljon ja hänen saapumisensa oli aina aavistettavissa, toteaa Matti Lehtola, joka muistelee tätinsä elämää. Asuinpaikkojakin oli peräti neljä, jotka vaihtelivat vuodenajan mukaan.
Solojärvi
Jurmukoski
poro
varkaus
Matti Lehtolan isä joutui poliisihommissaan selvittelemään Solojärvellä tapahtunutta mystistä porovarkautta. Poroja katosi tokasta, eikä mitään jälkiä porojen kuljettamisesta tai terurastamisesta ollut nähtävillä. Ainoa alueella liikkunut henkilö oli kalastaja, jota kuultiin asian tiimoilta. Mitään rikokseen viittaavaa ei kuitenkaan saatu selville. Varkaudet jatkuivat ja lopulta ei auttanut muu kuin tutkia kalastajan tekemisiä tarkemmin. Mysteeri selvisi, kun kalastaja oli unissaan kertonut poliisille tekosensa. Tekotapa oli varsin omituinen. Porolle oli laitettu heinäkengät jalkaan ja viety nuotiolle, jossa teurastus oli tapahtunut. Jätteet oli poltettu nuotiossa ja lihat viety kotiin kalarepussa.
Varsinais-Suomi
Mynämäki
luontokohteet
1990-luku
Lehtomaa, Leena
Mynämäen kunta
Rantala, Lasse
Rantala, Sari
katkeruus
köyhyys
laiskuus
suomalaiset
Lehtonen, Joel
Kirjastot.fi
Raisio
1980-luku
urheiluseurat
lentopallo
Kaupungin urheilun lippulaiva Loimu on pisimpään yhtäjaksoisesti pääsarjassa pelannut lentopalloseura maassamme. Vuodesta 1977 ylimmällä sarjatasolla pelannut Loimu on voittanut kuusi Suomen mestaruutta sekä kertaalleen Suomen cupin. Kuvassa loimulaisten riemua mestaruuden ratkettua kotiyleisön edessä Samppalinnassa keväällä 1983.
Lehtonen, Jouni
Raision kirjasto
musiikkifestivaalit
SIG:in ja muiden raisiolaisyhtyeiden kasvualusta oli koulukeskuksen väestönsuoja eli Pommari ja Raisrockit paikallisen luovuuden voimannäyttöjä. Raisrock-konsertteja järjestettiin vuodesta 1979 vuoteen 1985. Kuva on vuodelta 1982, jolloin Raisrock järjestettiin Raision lukion kentällä.
rakennuspiirustus
rakennukset
puurakennukset
lastenkodit
piharakennukset
Hauhon kunnan lastenkoti
Hämeenlinna
Hauho
Rukkoila
1930-luku
Hauhon kunnan lastenkoti perustettiin vuonna 1920. Lastenkoti sijaitsi alun alkaen Torvoilan kylässä, josta se 1930-luvun puolenvälin vaiheilla siirrettiin Rukkoilan kylään Vähä-Luotian tilalle lastenkodiksi rakennettuun kiinteistöön. Rakennus sijaitsee vieläkin samalla paikalla noin kilometrin päässä Rukkoilaan johtavalta paikallistieltä Luotiantien varrella. Talon lähes välittömässä läheisyydessä on Hauhon Ison-Roineen ranta-alue, joka aikaisemmin oli pääasiassa lastenkodin käytössä, mutta johon myöhemmin perustettiin yleinen virkistysalue. Hauhon lastenkodissa oli 14 hoitopaikkaa, mutta ajoittain hoidettavia lapsia oli enemmänkin, varsinkin siinä vaiheessa kun laitokseen 1948 yhdistettiin naapurikylässä 1943–1948 toiminut Hiitolan lastenkoti, luovutetulta alueelta Parkanon kunnan kautta Hauhon kunnan hoidettavaksi siirtynyt lastenkoti. Lastenkodin viimeisenä johtajattarena toimi Hilda Linkosuonio, joka oli toiminut 15.7.1943 alkaen Hiitolan lastenkodin johtajattarena ja siirtyi siinä virassaan Hauhon lastenkodin johtajattaren virkaan, jota hän hoiti laitoksen lakkauttamiseen saakka. Muuta henkilökuntaa oli keittäjä ja apulainen. Lasten varttuessa 15–16-vuotiaiksi heidät sijoitettiin perheisiin ja erityisesti maatiloille työvoimaksi. Rukkoilan lastenkoti lakkautettiin vuonna 1965. Lakkauttamisen jälkeen talo luovutettiin Hauhon veteraanijärjestöjen haltuun ja se tunnettiinkin sittemmin Veteraanimajana. Hauhon veteraanit rakennuttivat samalle tontille myöhemmin oman saunarakennuksen ja luopuivat päärakennuksen vuokraoikeudesta. Rakennus ja sitä ympäröivä Vähä-Luotian tila on edelleen Hauhon kunnan omistuksessa.
Lehtonen, Juho
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
patsaat
Raision ensimmäinen julkinen muistomerkki Harry Kivijärven tekemä Kirkonrakentajat-patsas paljastettiin 11.6.1983. Kirkonrakentajien Killin ja Nallin voidaan katsoa symbolisoivan laajemminkin Raisiota rakentaneita sukupolvia.
Lehtonen, Kalevi
vuotuisjuhlat
kotiseutujuhlat
Ensimmäiset Raisio-päivät järjestettiin kolmipäiväisenä tapahtumana 30.8.-1.9. Raision kaupungiksitulovuonna 1974. Kotiseutujuhlan teemana oli Raision juhlavuoden julisteen teksti ”Raisio, nuori kaupunki – vanhat perinteet”, joka korosti nuoren kaupungin pitkää historiaa. Kotiseutujuhlien ensimmäinen päivä alkoi klo 7 raisiolaisen leivän ja kotijuuston viennillä vanhaan tapaan tunnetuille tinkiläisille Turkuun. Tehtävän ottivat hoitaakseen valtuuston puheenjohtaja Antti Tuominen ja varapuheenjohtaja Reino Koivisto. Turun matka tehtiin mahittulalaisen maanviljelijä Eino Kiskosen ohjastamilla hevosrattailla. Tempauksen taustalla oli luonnollisesti Raision historiallinen maine tunnettuna mylly- ja leipäpitäjänä. Tällä kertaa leipä ja juusto vietiin Turun kaupungin isille, jotka ottivat tuomiset ystävällisesti vastaan.
tiet
1970-luku
Rauman- ja Ohikulkutien eritasoristeyksen vihkiäisiä vietettiin 5.10.1977. Kuvassa etualalla oik. kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Rauno Saari, valtuuston varapuheenjohtaja Jyrki Siura, kaupunginjohtaja Samuli Porsanger, valtuuston varapuheenjohtaja Claus Henricks, maaherra Paavo Aitio ja kaupunginhallituksen puheenjohtaja Rauno Rantanen.
Raision- ja Nesteentien uuden risteyksen avajaiset olivat 18.10.1978. Liikenteen sujuvuutta parannettiin tällöin uusin kaistajärjestelyin ja liikennevaloin. Kuvassa vas. kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja Eero Mäkipää, kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Rauno Saari, valtuuston varapuheenjohtaja Claus Henricks, tie- ja vesirakennuslaitoksen pääjohtaja Jouko Loikkanen, valtuuston varapuheenjohtaja Jyrki Siura ja maaherra Paavo Aitio.
paloasemat
palokunnat
Raision palokunta aloitti toimintansa uudessa paloasemarakennuksessa vuonna 1969. Uusi paloasema rakennettiin kaukonäköisesti Nesteentien varteen, josta oli hyvät kulkuyhteydet joka suuntaan. Alun alkaen siihen muuttivat vuoden 1969 alussa toimintansa aloittaneen Raision palokunnan lisäksi poliisi sekä purettavasta VPK:n asemarakennuksesta vapaaehtoinen palokunta. Myös nuohoojat saivat pienen varastotilan rakennuksesta. Raision VPK huolehti yksinään paloturvallisuudesta vuoteen 1969 saakka, jolloin Raision palokunta aloitti toimintansa puolivakinaisena. Se muutettiin vakinaiseksi vuonna 1979, jolloin sen nimi muuttui Raision palolaitokseksi. Vuonna 2004 Raision palo- ja pelastustoimi siirtyi osaksi Varsinais-Suomen aluepelastuslaitosta. Raisiossa toiminta jatkui entisissä tiloissa. Vuodenvaihteessa 2014 ja 2015 Naantalin ja Raision pelastuslaitokset yhdistettiin ja niiden toiminta siirtyi uudelle Luolalan paloasemalle.
Lehtonen, Kauko
Keuruun kaupunginkirjasto