Hämeenlinnan lysee, lukukausitodistus 1893
koulutodistukset
skolbetyg
kirjeet
brev
1893
1800-luku
1800-talet
Eino Leinon todistus Hämeenlinnan lukiosta. Todistuksen kääntöpuolelle Leino on luonnostellut kirjeitä Söderströmille ja Kaiku-lehdelle. Söderströmille Leino tarjoaa Runeberg-suomennoksiaan. Kirjeessä mainittu Kuningas Fjalar valmistuu lopulta 1894 ja Nadeshda 1895. Suomennosten tarkistajiksi Leino mainitsee Alku Arthur Johannes Siegbergin, Arvid Genetzin ja Paavo Cajanderin. Siegberg on lyseon lehtori ja kuoromies, Genetz runoilija ja kielentutkija sekä senaattori ja Cajander runoilija ja suomentaja sekä Helsingin yliopiston suomen kielen lehtori. Kasimir Leino on yksi Leinon veljistä, kirjailija sekä sanomalehti- ja teatterimies. Juuri Kasimir otti ensin taiteilijanimekseen Leinon ja alkoi myöhemmin kutsua myös pikkuveljeään Einoa taiteilijanimellä Leino. --- Herra V. Söderström Porvoo Kuultuani veljeltäni Kasimir Leinolta, että olisitte halukas ottamaan kustannettavaksenne suomennokseni "Kung Fjalarista", saan täten ilmoittaa, että aikomukseni alusta alkaen olikin tarjota sen teille. Valitettavasti en voi [...] sitä vielä nyt lähettää, sillä se on tätä nykyä vielä leht. Cajanderin hallussa saamassa viimeistä voitelua. Paitsi häntä ovat työtäni tarkastaneet prof. Genetz ja maist. Siegberg, jotka kaikki ovat [...] korjauksilla. Kohtuulliseksi hinnaksi katson 350 mk. Samalla pyydän myös teiltä kysyä, ottaisitteko ehkä kustannettavaksenne uutta ”Nadeschdan” suomennosta. Työskentelen nimittäin sen kanssa paraikaa ja toivon sen saavani myös tänä kesänä valmiiksi. Jään odottamaan vastaustanne Kaiun toimitus Oulu Lähettäen myötäseuraavan kyhäelmän lehtenne "kivijalkaa" varten, pyydän samalla kysyä, otatteko muitakin samanlaisia vastaan ja millä ehdoilla. Jos katsotte tarjoukseni ansaitsevan yksityistä vastausta, niin sellaista pyydän. Kunnioituksella: Eino Leino Osote: Paltamo
Lindeqvist, K. O.
Blomqvist, A. W.
Leino, Eino
Hämeenlinnan käsityöläiset ja käsityöläis- ja tehtailijayhdistys
käsityöläiset
ammattikuntalaitos
tehtailijat
liike-elämä
elinkeinoelämä
järjestötoiminta
Hämeenlinna
1700-luku
1920-luku
matrikkelit
Tunnettua historioitsijaa, professoria ja Hämeenlinnan kaupungin historioiden kirjoittajaa K. O. Lindeqvistiä pyydettiin myös Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistyksen historiikin kirjoittajaksi. Tämäkin teos ilmestyi vasta tekijänsä kuoleman jälkeen vuonna 1928. Lindeqvistin teos sisältää laajan historiikin käsityöammattien ja ammattikuntalaitoksen historiasta alkaen Ruotsin vallan ajan käsityöläisistä Hämeenlinnan vanhassa kaupungissa. Kun ammattikunnat lakkautettiin vuonna 1868, määrättiin samalla perustamaan paikallisia yhdistyksiä huolehtimaan ammattikuntien aiemmin hoitamista tehtävistä. Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistys perustettiin vielä samana vuonna. Historiikissaan K. O. Lindeqvist esittelee yhdistyksen toimihenkilöitä ja kuvailee sen monia toimia ja tehtäviä lähes kuudenkymmenen vuoden ajalta. Merkittävän osan teoksesta muodostaa matrikkeli, jossa on sekä henkilötiedot kaikista Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistyksen jäsenistä vuonna 1928 että perustiedot yhdistykseen kuuluvista yrityksistä perustamisvuosineen ja omistajineen. Lähes 80-sivuisen ilmoitusliitteen avulla voi lisäksi tutustua 1920-luvun hämeenlinnalaisyritysten ilmoitteluun ja mainontaan.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistys, 1928.
Hämeenlinnan käsityöläis- ja tehtailijayhdistys
Hämeenlinnan kaupungin historia : III osa : Hämeenlinnan kaupungin historia vuosina 1809–75
paikallishistoriat
asemakaavat
historia
kauppiaat
kaupunkihistoria
liikenne
markkinat
seuraelämä
seurakunnat
tulipalot
varuskunnat
Historiantutkija, opettaja ja professori Kaarle Olavi Lindeqvist (1858–1927) kirjoitti Hämeenlinnan kaupungin historian toisen ja kolmannen osa. Tämä kolmas, 1800-lukua käsittelevä osa ilmestyi vasta tekijän kuoleman jälkeen vuonna 1930. Teos alkaa Suomen sodan jälkeisistä vaikeista ajoista, joista tuskin oli toivuttu, kun kaupunkia kohtasi vuonna 1831 suuri tulipalo, joka tuhosi kaksi kolmasosaa rakennuksista. Tulipalon jälkeen käynnistyi mittava uudelleenrakennusvaihe. Lindeqvist esittelee 1800-luvun Hämeenlinnan asukkaita ja eri ammattiryhmiä sekä niin kaupungin elinkeinoelämää kuin aikakauden seura- ja huvielämääkin. Teoksen lopuksi käsitellään vielä Hämeenlinnan ensimmäisen sanomalehden Hämäläisen perustamista ja alkavaa suomalaisuusliikettä.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna : Hämeenlinnan kaupunki, 1930.
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
Hämeenlinnan kaupungin historia : II osa : Kaupungin historia Ruotsin vallan aikana
Historiantutkija, opettaja ja professori Kaarle Olavi Lindeqvist (1858–1927) toimi Hämeenlinnan lyseon historian ja suomen kielen lehtorina vuodesta 1888 ja rehtorina 1890–1903, mutta siirtyi vuonna 1907 Helsinkiin. Lindeqvist julkaisi lukuisia historian oppikirjoja ja tutkimuksia sekä alkoi jo Hämeenlinnassa ollessaan kirjoittaa Hämeenlinnan kaupungin historian toista, Ruotsin vallan ajan historiaa käsittelevää osaa, joka valmistui vuonna 1926. Laaja teos jakautuu kolmeen osaan, joista ensimmäinen käsittelee Hämeenlinnan vanhan kaupungin historiaa kaupungin perustamisesta vuoteen 1721. Toinen osa kertoo vanhasta kaupungista ja sen asukkaista vuosina 1721–1780, ja kolmas osa ulottuu kaupungin muutosta nykyiselle paikalleen aina Ruotsin vallan ajan loppuun.
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna :Hämeenlinnan kaupunki, 1926.
Hämeenlinnan oloista sotavuosina 1808–1809
sodat
sota-aika
Suomen sota
Historiantutkija, opettaja ja professori Kaarle Olavi Lindeqvist (1858–1927) oli Hämeenlinnan lyseon rehtorina julkaistessaan koulunsa vuosikertomuksen liitteenä tutkimuksensa Hämeenlinnan oloista Suomen sodan aikana 1808–1809. K. O. Lindeqvist oli merkittävä ja laaja-alainen historiantutkija, joka Hämeenlinnassa muistetaan parhaiten Hämeenlinnan kaupunkihistorioiden kirjoittajana. Hämeenlinnan oloihin Suomen sodan aikana keskittyvässä 30-sivuisessa tutkimuksessaan Lindeqvist kertoo, miten 8. maaliskuuta 1808 venäläisten etujoukot marssivat kaupunkiin ja ottivat sen haltuunsa. Venäläisen sotaväen majoittaminen ja ruokkiminen aiheuttivat harmia kaupunkilaisille, mutta vaikeuksista huolimatta Ruotsin vallan vaihtuminen Venäjän vallaksi pienessä sisämaakaupungissa sujui varsin rauhallisesti.
Julkaistu kirjassa: Hämeenlinnan lyseo : kertomus lukuvuodesta 1901–1902. - Hämeenlinna, 1902.
Muuan vaivaishoitoa koskeva juttu Hämeenlinnassa 1800-luvun alussa
köyhäinhoito
sosiaalihuolto
K. O. Lindeqvist kertoo tässä artikkelissa, miten monia vaiheita tarvittiin, ennen kuin Hämeenlinnan porvarit ryhtyivät järjestämään kaupungin köyhäinhoitoasioita 1800-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Edes maaherra Johan Henrik Munckin arvovalta ei riittänyt siihen, että kaupunkilaiset olisivat suostuneet noudattamaan köyhäinhoidosta annettuja asetuksia. Hämeenlinnalaiset porvarit halusivat edelleen antaa köyhilleen vain kerjuulupia menneiden vuosisatojen malliin. Vasta kuninkaan nuhteet saivat aikaan, että köyhäinhoitoa vihdoin ruvettiin järjestämään, ja jonkinlainen järjestelmä saatiinkin lopulta aikaiseksi vuonna 1806.
Julkaistu painettuna: Kaikuja Hämeestä VII : Hämäläis-osakunnan albumi. - Helsinki : Kirjapaino-osakeyhtiö Sana, 1908.
murteet
suomen kieli
Heinola
Heinolan alueen murretutkimus 1890-luvulta.
Lindfors, A. E.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Kuvaelmia Suomen maakunnista V : Hämeenmaa
maakunnat
1860-luku
hämäläiset
Häme
Hakoisten linna
Hämeen linna
Hattula
Humppila
Vanaja
Tyrväntö
luonto
ristiretket
Anton Wilhelm Lindgren (1831–1902) oli hämeenlinnalainen lehtori ja kustantaja, joka toimi mm. sanomalehti Hämäläisen päätoimittajana. A. W. Lindgren oli myös arkkitehti Armas Lindgrenin isä. Vuosina 1864–1866 julkaistiin sarja kuvaelmia Suomen maakunnista, johon Lindgren kirjoitti Satakuntaa, Hämettä ja Uuttamaata käsittelevät osat. Sarjan viidentenä osana ilmestyneessä kuvaelmassaan Hämeenmaasta Lindgren kuvailee aluksi luonnon kauneudella runsaasti varustetun Hämeen järviä, vuoria ja muita luonnonoloja. Hän selvittelee myös hämäläisen heimon luonteenlaatua, samoin kuin Hämeen historiaa valloitusretkineen. Myös vuodenkierto töineen ja juhlapäivineen sekä hämäläisten muinaisusko tulevat esitellyiksi. Lopuksi Lindgren käsittelee vielä Hämeen paikkakuntia otsikolla Hämeen kunnallinen jako. Hämeenlinnan kaupungissa oli 1860-luvulla mm. "lääni-virasto, gymnasi eli lukio, yli- ja alialkeiskoulu... ynnä posti-konttori, kaksi apoteekia, lasaretti ja ojennushuone".
Lindgren, A. W.
rakennuspiirustus
arkkitehtuuri
liikerakennukset
rakennukset
Kirjakauppias Enok Rytkönen (1874–1960) rakennutti vuonna 1910 torin laidalle lääninhallituksen ja Kaupunginhotellin väliin kolmikerroksisen klassistisen kivitalon. Rakennuksen piirsi hämeenlinnalaissyntyinen arkkitehti Armas Lindgren, joka suunnitteli myös viereisen Toripuiston paviljonkirakennukset. Rytkösen kirjakauppa oli uuden talon katutasossa, ja kahdessa ylemmässä kerroksessa oli Kaupunginhotellin huoneita. Kaupunginhotellin käytössä oli myös viereinen, vuonna 1832 rakennettu empirerakennus, josta osa oli purettu kirjakaupan tieltä. Lindgrenin piirustus sisältää myös julkisivumuutoksia tähän empiretaloon. Tontin rakennukset purettiin 1960-luvun alussa, ja paikalle rakennettiin vakuutusyhtiö Pohjolan moderni liiketalo.
Lindgren, Armas
Hämeenlinnan maakunta-arkisto
torit
puistot
paviljongit
kioskit
1910-luku
Arkkitehti Armas Lindgrenin torisuunnitelmassa torin ylälaidassa, kirkon edessä oli korotettu terassi. Se oli kiviaidoin ja pilarein erotettu puisto. Toripuiston erotti kirkosta katu, joka kaartui kirkon edessä loivasti torin suuntaan. Puiston keskellä oli suihkulähde ja sen reunoilla Lindgrenin piirtämät paviljonkirakennukset. Torin puolelle tuli kivimaljojen ympäröimä portaikko. Barokin puistoarkkitehtuuri oli tullut uudestaan muotiin Keski-Euroopassa, ja Lindgren piirsikin puistosta tyylipuhtaan muotopuiston. Lindgrenin ensimmäisessä suunnitelmassa puiston eteläpäässä oleva kioski oli pienempi kuin pohjoispään kioski. Kioskipiirustukset ja torisuunnitelma hyväksyttiin, kunhan arkkitehti toimisi yhteistyössä puistovaliokunnan kanssa mahdollisten muutosten toteuttamiseksi. Suunnitelmaan tulikin muutoksia. Kioskit muutettiin samankokoisiksi ja suorakaiteen muotoisiksi. Niistä piti nyt tulla kahdentoista pylvään reunustamia paviljonkeja, joiden suorakulmaisia kattoja koristaisisvat ornamentit. Varsinainen kioski sijaitsisi rakennuksen keskellä pylväiden ympäröimänä. Uudet piirustukset hyväkyttiin syyskuussa 1910. Tämän jälkeen Lindgren kävi Hämeenlinnassa ja huomasi, että kioskit näyttivät "liian pieniltä ja mitättömiltä torin laajuuteen ja muutenkin paikan vaatimuksiin nähden". Arkkitehti halusi vieläkin korjata suunnitelmaansa. Uusissa, entistä suuremmissa rakennelmissa oli molemmissa päissä paviljongit, jotka liittyivät yhteen pylväistön välityksellä.
kauppahallit
kauppatorit
Toripuisto
1908
Hämeenlinnassa syntyneeltä arkkitehti Armas Lindgreniltä tilattiin suunnitelma torialueen kohentamiseksi ja torikaupan uudelleenjärjestämiseksi. Vuoteen 1908 ajoittuvassa suunnitelmassa arkkitehti otti huomioon torin laidalla sijaitsevat kolme merkittävää, klassismin eri vaiheita edustavaa julkista rakennusta: kirkon, raatihuoneen ja lääninhallituksen talon. Suunnitelman lähtökohdaksi Lindgren valitsi kirkon. Hän jakoi torin kahdeksi toiminnalliseksi kokonaisuudeksi. Ylätori kirkkoineen toimi puistona ja edustusaukiona ja alatori kauppakojuineen arkisena kauppapaikkana. Lindgren suunnitteli puistoalueen muotopuistoksi, joka oli erotettu kiviaidoin ja pilarein koristeelliseksi kokonaisuudeksi istutuksineen, nurmikenttineen ja hiekkakäytävineen. Toripuiston erotti kirkosta katu, joka kirkon edessä kaartui loivasti torin suuntaan. Puiston keskelle oli sijoitettu suihkulähde, ja sen reunoilla on Lindgrenin piirtämät paviljonkirakennukset, etelän puolella pienempi ja pohjoispäässä suurempi. Puistoa ympäröimään Lindgren suunnitteli kiviaidan. Torin puolelle tuli kivimaljojen ympäröimä portaikko. Torin alaosan hän piirsi kivettäväksi mukulakiveyksellä. Esikuvana Hämeenlinnan torille ovat olleet Euroopan kuuluisat puistot ja aukiot. Suunnitelma hyväksyttiin vuonna 1908. Suunnitelmaan kuului torin alalaidassa kauppahalli, joka sijaitsisi vastapäätä kirkkoa. Hallihanke kuitenkin raukesi ajan levottomien olojen vuoksi. Korjattu torisuunnitelma 1910 Arkkitehti ja puistovaliokunta oli määrätty toimimaan yhdessä suunnitelmaa toteutettaessa. Jo hyväksyttyyn suunnitelmaan tulikin muutoksia. Kauppahalli oli jo aiemmin jätetty piirroksesta pois. Torin yläosan kioskit muutettiin saman kokoisiksi ja suorakaiteen muotoisiksi. Paikan päällä käytyään Lindgren oli huomannut, että alkuperäiset kioskit näyttäisivät komealla torilla liian mitättömiltä. Hän halusi vielä muuttaa kioskien ulkomuotoa ja kokoa. Myös istutuksia muutettiin. Armas Lindgrenin korjattu torisuunnitelma hyväksyttiin vuonna 1910. Toukokuussa 1911 toteutus oli niin pitkällä, että rakennettiin suihkulähdettä. Kuvanveistäjä Eemil Halonen valmisti Lindgrenin ehdotuksesta kaksi veistosluonnosta: Hämäläiset kalastajat ja Lähteellä istuva äiti. Valtuuston mielestä veistoshanke oli kuitenkin liian kallis ja luonnokset palautettiin taiteilijalle. Lindgreniltä tilattiin piirros yksinkertaiseen suihkulähteeseen. Säästömielessä myös lähdettä ympäröivä kivetty käytävä jätettiin pois ja suihkulähteen ympärille istutettiin kasveja.
klassismi
Kaupunginvaltuusto tilasi arkkitehti Armas Lindgreniltä suunnitelman torin järjestämiseksi. Suunnitelma hyväksyttiin vuonna 1908. Suunnitelmaan kuului torin alalaidan kauppahalli, joka sijaitsisi vastapäätä kirkkoa. Lindgrenin torisuunnitelma toteutui, mutta hallihanke raukesi ajan levottomien olojen vuoksi. Kauppahallikysymys nousi kuitenkin uudestaan esiin vuonna 1915 valtuustossa ja sanomalehdissä. Jälleen kännyttiin Armas Lindgrenin puoleen. Lindgren laati hämeenlinnalaisille luonnoksen kauppahallista, joka oli kapea, lähes torin länsilaidan mittainen rakennus. Kirkon uusklassistiset piirteet oli otettu huomioon kauppahallin ulkonäössä. Hallin julkisivun puolella oli 18 pylvästä ja keskellä keskirisaliitti päätykolmioineen. Risaliitin kohdalla oli sisälle johtava portaali, joka oli kadun puolella kaksikerroksinen. Hallissa oli 60 myymäläkojua, joista neljä suurempaa rakennuksen kulmissa ja kahvihuone. Pohjakerroksessa olivat kellarit ja sisäänkäynnin yläkerrassa osa kojuista. Hallin keskelle oli piirretty vesiallas tai suihkulähde. Kauppahallin rakentaminen ei kuitenkaan vieläkään onnistunut, sillä etenkin rakennuspaikka herätti vastustusta. Hallille suunniteltiin myös muita sijoituspaikkoja, mutta säästäväisyyssyistä hankkeesta lopulta luovuttiin. Vuonna 1926 Hämeenlinnan Suomalainen Säästöpankki ehdotti jälleen hallin rakentamista. Piirustukset laadittiin kaupungin rakennuskonttorissa (P. A. Ahomaa 1927). Halli olisi tullut Rantatorille. Hanketta pohtinut valiokunta päätyi kuitenkin siihen, ettei hallin rakentaminen olisi kannattavaa. Vasta 1950-luvulla Hämeenlinna sai Marjatta ja Martti Laosmaan suunnitteleman kauppahallin, joka sijaitsi Kasarmikadun ja Palokunnankadun kulmassa. Halli lopetti toimintansa vuonna 1972.
Pojat on poikia - Vaasan Lyseon poikien koulurangaistuksia 1800-luvun lopulla
koulut
skolor
lyseot
lyceer
lukio
gymnasium
oppilaat
elever
koulukuri
skoldiciplin
rangaistukset
straff
Vaasa
Vasa
Vaasanpuistikko
Vasaesplanaden
Koulujärjestyksen kurinpitoperiaatteita ennen vuoden 1872 koulujärjestystä Vuoden 1872 koulujärjestys Suomen Suuriruhtinaanmaalle Vaasan Lyseon "musta kirja" Tilastoa Rikos ja rangaistus Pahempi rikos ja ankarampi rangaistus Joukkorangaistukset Johtopäätöksiä Artikkeli on ilmestynyt ensimmäisen kerran www.porstuakirjastot.fi -verkkosivulla vuonna 2002.
Lindholm, Arja
Opin sauna - Vaasan suomenkieliset oppikoulut perustamisaikojensa kuvastajina 1800-luvulla
oppikoulu
läroverk
gymnasiet
opetus
undervisning
Yleissivistävää koulutusta Vaasassa Oppikoululaitos Vaasan Suomalainen Lyseo - suomenkielellä suomalaispojille Vaasan Suomalainen Tyttökoulu - tytöillekin teoriaa Vaasan Yhteiskoulu Onkilahden yhteiskoulu - opiskelumahdollisuus suurille ikäluokille Johtopäätöksiä Artikkeli on ilmestynyt ensimmäisen kerran www.porstuakirjastot.fi -verkkosivulla vuonna 2002.
Almanach, för skott-året efter wår frälsares Christi födelse 1840
almanakat
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1840.
Lindman, Adolf
Turun kaupunginkirjasto
Almanach, för året efter wår frälsares Christi födelse 1842
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1842.
Almanach, för året efter wår frälsares Christi födelse 1843
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1843.
Almanach, för året efter wår frälsares Christi födelse 1849
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1849.
Almanach, för året efter wår frälsares Christi födelse 1851
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1851.
Almanach för året efter wår frälsares Kristi födelse 1861
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1861.
Almanack för skottåret efter wår frälsares Kristi födelse 1868
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1868.
Almanack för året efter wår frälsares Kristi födelse 1869
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1869.
Almanack för året efter wår frälsares Kristi födelse 1870
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1870.
Almanack för året efter wår frälsares Kristi födelse 1871
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1871.
Almanack för året efter wår frälsares Kristi födelse 1874
Adolf Lindmanin (1821-1874) almanakka vuodelta 1874.
Skogsterin tavaratalo (Raatihuoneenkatu 8)
asuinrakennukset
tavaratalot
myymälät
Skogsterin kauppahuone
Piparkakkutalo
Raatihuoneenkatu 8
Kirkkorinne 2
Tuusulasta velkaantuneesta kotitalosta lähtenyt Anders Gustaf Skogster teki ensin töitä juoksupoikana ja liikeapulaisena Hämeenlinnassa. Vuonna 1895 hän osti veljeltään Felixiltä Grönlundin entisen siirtomaatavarakaupan. Liike menestyi ja 11 vuotta myöhemmin (1906–1907) Skogster rakennutti paikalle uudenaikaisen tavaratalon, jonka arkkitehtina oli Selim A. Lindqvist. Skogsterin liiketalo on kaksikerroksinen kulmastaan pyöristetty jugendrakennus. Kulmassa on kaarevalinjainen torni. Raatihuoneenkadun puoleiset pikkutornit rakennettiin matalampina kuin ne ovat piirustuksessa. Talo oli Suomen ensimmäisiä rakennuksia, joissa käytettiin raudoitettuja välipohjia. Näin saatiin avarat yhtenäiset myymälätilat. Liiketilaa oli 1350 neliömetriä. Paikallislehti kutsuikin taloa liikepalatsiksi. Tavaratalossa myytiin kankaita, lasia, posliinia, lamppuja, rauta- ja rakennustarvikkeita, maatalousvälineitä jne. Liikkeessä oli jo 1920–30-luvuilla 70–80 työntekijää. Skogsterin liikerakennus on kokenut monia muodonmuutoksia 1920-luvun jälkeenkin, jolloin Raatihuoneenkadun puolelle rakennettiin lisäsiipi. Taempana oleva jugendtyylinen ns. Piparkakkutalo valmistui vuonna 1906 Skogsterin perheen asunnoksi. Talo on satulakattoinen suorakaiteen muotoinen rakennus, jonka julkisivua elävöittävät erkkerit, pieniruutuiset ikkunat ja osittainen paanuvuoraus. Kellarikerros ja vasen siipiosa ovat kiveä, muutoin talo on hirttä. Rakennus toimii nykyään ravintolana. Piparkakkutalo oli joutua purku-uhan alle 1980-luvun alussa, kun taloa ei ollut merkitty asemakaavamuutokseen suojeltavaksi. Sisäasiainministeriö ja korkein hallinto-oikeus palauttivat asemakaavamuutoksen Hämeenlinnan kaupungin valituksesta huolimatta. Tontin historiaa Ensimmäinen liikerakennus Raatihuoneenkadun ja Kirkkorinteen kulmaan tuli jo vuonna 1869, kun J. F. Grönlund sai maistraatilta luvan avata puurakenteiseen taloonsa oven kadulle päin sekatavarapuotia varten. Grönlund myi liikkeensä Felix Skogsterille, jolta sen osti myöhemmin veli Anders Gustaf Skogster.
Lindqvist, Selim A.
Fredr. Lindströmin kirje Nykyaika-lehden toimitukselle
Nykyaika-lehti
Nyky-ajan arv. Toimitukselle! Olen nähnyt, että kunn. aikakauskirjassanne on usein suosiollisesti suotu sijaa muidenkin, kuin toimittajien kirjoituksille. Uskallan siksi lähettää minäkin sepustukseni koettamaan, kelpaavatko minnekään, elleivät, löytäväthän ainakin tien – paperikoriin. Jos nämä ovat jonkin arvoisia, ehkäpä voisin luvata myöhemmin lisää. Kunnioittaen: Fredr. Lindström Fil. kand. Malmink. 14
Lindström, Fredr.
fin
Eura
Lindström, Gustav Isreal
Euran Nuorisoseura
Petterson, I. W.
taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. Teos on portfolio, jossa vaaleanruskean kotelon sisällä 10 yhteensidottua mustavalkoista valokuvaa sekä taitettu arkki, jossa esittelyteksti suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi.
Lindström, Tuija
Rikhardinkadun kirjasto
Jokiranta, Rita
Vapaasalo, Tapio
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Ivalo
Rotonen, Marja Leena
Guttorm, Jooseppi
Guttorm, Aili
kaupat
Taka-Lappi
pajat
kotielämä
Elsan kotona asui oman perheen lisäksi myös ämmiksi kutsuttu Marja-Liisa Rotola, joka oli lapsille hyvin tärkeä ihminen ja osallistui lasten kasvattamiseen. Perheessä pidettiin karjaa ja pihapiirissä oli myös paja, jossa sijaitseva paljekonttori kiinnosti lapsia. Kun perhe muutti uuteen taloon, vanhaa pirttiä alettiin vuokrata ulkopuolisille. Siinä pidettiin mm. Taka-Lapin kauppaa.
Linna, Elsa Amanda
Vaattovaara, Merja
Linna, Orvokki
Keuruun kaupunginkirjasto
Muistelmia Kyyjärven keskikoulun ensi vuosilta
rakkaus
Linnankoski, Johannes
Kirjastot.fi
Sälinkään kylän maisemanhoito- ja maankäyttösuunnitelma : Osa 1/2
maisemanhoito : maaseutu : kylät : Sälinkää
maankäyttö : maankäytön suunnittelu : Mäntsälä : Sälinkää
Sisältää suunnitelman sivut 1-90. Toinen osa osoitteessa http://digi.kirjastot.fi/items/show/123025
Linnasalo, Kaisa
Mäntsälän kunnankirjasto
Sälinkään kylän maisemanhoito- ja maankäyttösuunnitelma : Osa 2/2
Sisältää suunnitelman sivut 92-186. Ensimmäinen osa osoitteessa: http://digi.kirjastot.fi/items/show/123024
Kauppaneuvos Joh. Parviaisen kirjasto Kiihtelysvaaralla
Pohjois-Karjala
Kiihtelysvaara
kirjastot
Parviainen
Johan Walter
Karjalainen osakunta
Julkaisussa kerrotaan Kiihtelysvaaran kirjaston historiasta, joka sai alkunsa tohtori Johan Walter Parviaisen testamenttilahjoituksesta Karjalaiselle Osakunnalle vuonna 1925. Testamentti velvoitti osakunnan perustamaan lahjoittajan isän, kauppaneuvos Joh. Parviaisen, nimeä kantava kirjasto.
Linnoila, Osmo Teimar
Jns:n seutukirjaston maakuntaosasto – PKKO 02.8 LIN
Lintinen, Kalevi
Piikaflikkoja ja plankkukuormia : Pomarkun kotiseutukirja
Pomarkku
Lintunen, Tiina
Pomarkun kunta
Satakunta vuotta Köyliön Vanhankartanon elämässä
Köyliö
Linturi, Olavi
Köyliön kunta
Karjala
kasvisto
kasvit
nimet
Societatis pro Fauna et Flora Fennica -seura on edistänyt kasvi- ja eläinkunnan tutkimista ja nimistön keräämistä. Se on perustettu vuonna 1821. J. Ivar Liro kävi keräysmatkalla Karjalassa kesällä 1896 keräämässä eri paikkakuntien ihmisiltä heidän käyttämiään kasvien nimityksiä. Tutkimuksen tulokset on julkaistu seuran tutkimussarjassa.
Liro, J. Ivar
Jns:n seutukirjaston maakuntaosasto – PKKO 57 LIR
Societatis pro Fauna et Flora Fennica
Konzert für Klavier und orchester Nr. 1 Es-dur
konsertot 1850-luku
Alkuperäisen levyjulkaisun tuotetunnus: Heliodor 89 567
Liszt, Franz
EMI
Foldes, Andor
Karajan, Herbert von
Berliner Philharmoniker
Konzert für Klavier und orchester Nr. 2 A-dur
Teos on taiteilijakirja. Haitarikirja. Sen on sitonut Kalevi Tainio. Sivuilla kuvattu sipulikukan elämää nupusta kuihtumiseen ja uudestaan nupuksi. Tekniikka: viivasyövytys ja akvarelli. Etukannessa sininen kukkamainen akvarelli, takakannen akvarellissa avautunut amarylliksen kukka. Uniikki kappale, tekijän signeeraama. Uniikkikappale, tekijän signeeraama.
Liuhala, Ulla
Nunnans testamente : (Funnet i Nådendal)
Naantali
kaunokirjallisuus
Varsinais-Suomi
Ljundberg, Eva
Teos on taiteilijakirja. Niteessä 18 numeroimatonta lehteä. Teos ollut jaossa näyttelyssä Arjen topografia Häme-Galleriassa Lahdessa elokuussa 2007. Editio 300 kpl.
Ljungdell, Noomi
Teos on taiteilijakirja. Nidottu kuvateos. 17 numeroimatonta lehteä.
Teos on taiteilijakirja. Teoksen sivuilla tummanruskeita kuvioita.
Llopis, Francesca
Martinis, Luciano
Pisani, Mario
Altaió, Vincenç
Handledning i tjärbränning med Uleåborgs mekaniska werkstads
tervanpoltto
tervan valmistus
Oulu
Handledning i tjärbränning esittelee tervanpolttoa Oulun Konepajan patentoimilla uuneilla. Teoksen kirjoittanut insinööri Karl Löfhjelm (1843-1896) toimi Oulun Konepajan johtajana ja omistajana.
Löfhjelm, Karl
Oulun kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto
joululehdet
Lohtaja
Keski-Pohjanmaa
Lohtajan joulu 2014 47. julkaisuvuosi Päätoimittaja Helena Mehtälä Kansikuva Anne Perander, Miia Parviainen
Lohtajan Kotiseutuyhdistys ry
Lönnberg Print & Promo
Lohtajan joulu 2015 48. julkaisuvuosi Päätoimittaja Helena Anttiroiko-Mehtälä Kansikuva Elisa Karhula