Sortavalan naiskotiteollisuuskoulun 50-vuotiskertomus
Sortavala
koulut
kotiteollisuusoppilaitokset
käsityö
käsiteollisuus
historiikit
toiminta
Sortavalan naiskotiteollisuuskoulu
Sortavalan naiskotiteollisuuskoulu aloitti toimintansa vuonna 1892 Sortavalan Rouvasväenyhdistyksen kutoma- ja käsityökouluna. Vuonna 1912 nimi lyhennettiin Sortavalan Kutoma- ja Käsityökouluksi, ja 1935 siitä tuli Sortavalan naiskotiteollisuuskoulu. Julkaisu on koulun historiikki 50-vuotisesta toiminnasta.
Nikkilä, Alma
Jns:n seutukirjaston maakuntaosasto – PKKO 38.509 NIK
V.- ja U.-seura Laitilan Jyske r.y. 30 v. 1911-1941
Laitila
järjestöhistoriikit
urheiluseurat
Laitilan jyske
Nikula, L.
Appispalo
Iisakki
West, Niila
karhunpyynti
hirvi
metsästys
Kaverukset lähtevät hirvenpyyntiin Appispaloon. Matkalla he näkevät karhun, joka on tappanut poron ja on sitä syömässä. Iisakki ampuu karhua, mutta ei osu ja karhu säntää karkuun. Appiskuusikossa näkyy tuoreita hirvenjälkiä. Mukana ollut opettaja ampuu vahingossa Westin Niilan härkäporon hirvenä. Kaverukset päättelevät, että tästä selviää rahalla ja niin käy. Karhua ei enää nähty.
Nikula, Lasse
Mansikka-Aho, Vilho
Kultala
Hammastunturi
Hammasjärvi
Kaitamojärvi
Veikko
ruokamyrkytys
mahataudit
Kertoja lähtee Veikon kanssa Kultalaan hirvenpyyntiin. Mukana on kaksi härkää ja reet, on rekikeli. Mukana on evästä, mutta yksi lenkkimakkara sattuu olemaan pilaantunut ja sen syömisestä seuraa kova vatsatauti ja matkanteko viivästyy. Lopulta miehet saavat ammuttua kaksi hirveä ja suunnattomalla vaivalla saavat kuljetettua lihat pois erämaasta. Hirvenpyyntireissu ei ollut helppo.
Inari
hakkuut
korppi
linnunpesät
Hakattavan palstan keskellä on korpin pesäpuu. Metsuri päättää jättää sen pystyyn ja kaataa muut puut. Korppi tottuu metsurin läsnäoloon ja tulee tekemään tuttavuutta.
Pahtajärvi
Kertoja tapaa metsäretkellään korpin, joka istuu hänen rekeensä. Selviää, että kyseessä on Kultalassa kasvanut kesy korppi. Korppi on kova sotkemaan paikkoja ja lopuksi ulkomaalaiset turistit haluavat ostaa sen ja vievät sen mennessään.
Lemmenjoki
Kitti, Magga
Kangasniemi, Iivari
Saijets, Aili
Lehtola, Pentti
West, Uula
saamen kieli
varkaus
Pellinen murtautui Iivari Kangasniemen varastoon ja anasti aseen, kaikki patruunat ja ruokaa. Magga Kitti oli Kangasniemellä piikana. Hän oli saamenkielinen, mutta osasi myös suomea. Joskus joku suomen sana oli kuitenkin hukassa. Tarina kertoo, että suurin osa saamenkielisistä ihmisistä osasi myös suomea. Westin Niila oli persoonallisuus, joka hallitsi pimeällä ja sumussa kulkemisen taidon.
Nikula, Lauri
Ranta, Mari
Kokko, Heikki
Alho
Talvitie
puuro
seurustelu
baarit
Kertoja meni äijän eli isän kanssa baariin. Isä ilmoitti, että nyt hän haluaa riisipuuron ja lihapullat. Riisipuuro tuli, mutta puuron alta löytyi perunankuoria ja lihanpaloja. Mari kutsuttiin paikalle. Hän kauhistui, koska annos oli tarkoitettu koiralle eikä asiakkaille ja toimitti uuden puuroannoksen tilalle. Kyseessä oli inhimillinen erehdys. Marilla oli riiuumiehiä, Alho ja Talvitie, isokokoisia kulkumiehiä, mutta heillä ei ollut sitoutumisen halua. Lopulta Kokko Heikki osti kullalla isännän paikan.
kulkutaudit
espanjantauti
lääkärit
asuminen
Ennen sotia Inarissa oli yksi lääkäri. Sairauksia hoidettiin paljon omin keinoin. Espanjantauti tappoi 1920-luvulla runsaasti ihmisiä, usein koko perhekunnan. Inarilaisten tavallinen asumismuoto oli mökki ja sauna. Sodan jälkeen oli rakennustöitä.
Nikula, Onni Armas
Rensujeff, Kaija
Huutolaislapsi, maantietöissä, oravien metsästys
Ivalo
lapset
tietyöt
huutokauppa
Tarinan kertoja muistelee, kuinka hän joutui pienenä huutolaislapseksi, kun äiti menehtyi ja isä sairastui. Lapsena hän osallistui kalastukseen ja monenlaisiin sisätöihin. Myöhemmin hän aloitti maantietyöt ja metsästi lintuja ja oravia myyntiin.
Petsamo
tienrakennus
kalastus
Petsamon tien rakentaminen kesti 40 vuotta. Tietä rakennettiin lapioilla ja hakuilla, apuna olivat hevoset ja kärryt.
Kangasniemi, Frans
savotat
1920-luku
sota-aika
Inarissa oli ennen sotaa isot savotat. Pula-aikana haettiin töitä Sodankylän puolelta, mutta työvoimaa oli paljon ja töitä oli vaikea löytää. Inari oli 1920-luvulla pieni kylä, vain muutama talo. Tie tehtiin 1924, silloin tuli myös ensimmäinen auto. Talvisodan aikana väki oli evakossa, sodan jälkeen kylä oli poltettu. Järvessä oli kuitenkin hyvin kalaa.
Ranta-Mari
Mörö-Mari
Ranta-Mari oli kahvilanpitäjä ja kova työihminen. Hänellä oli useita piikoja töissä. Mörö-Mari oli yksi heistä.
Nikula, Valto
N. R. af Ursinin kirje Minna Canthille 9.10.1889.
nuoriso
kirjeet
Minna Canth
Nils Robert af Ursin
taiteilijakirjat
Teos on taiteilijakirja. 250 tyhjää mustaa sivua, 20 kuvasivua haitarikirjana. Suljettu narulla.
Nisonen, Nina
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Teos on taiteilijakirja. Visuaalinen ja tekstuaalinen runoteos, mustavalkoinen kuvakollaasi, käsinkirjoitettu teksti. Issued in a paperback edition of 1750, a hardbound edition of 180, and the signed edition of 70 numbered copies containing two original manuscript pages. The complex task of translating those manuscript pages into these printed ones was performed by Frauke Regan, Patricia Nedds and Cynthia Hollis.
Nonas, Richard
Teos on taiteilijakirja. Tämä kirja on julkaistu kuvanveistäjä Richard Nonas'in näyttelyn yhteydessä syyskuussa 1986. Näyttely pidettiin Anders Tornberg -galleriassa, Lundissa, Ruotsissa. - Kirja on julkaistu 500 kappaleen painoksena, joista 50 kappaletta on signeerattu, numeroitu ja ne sisältävät taiteilijan originaalipiirroksen. Aiheina Wright-veljesten lento 1903 sekä Constantin Brancusin taide. Sivuilla punaisia vauhtiviivoja.
Riutulaan töihin 30 markan kuukausipalkalla
Riutula
Elsa-täti
lastenkodit
Haastateltava tuli töihin Riutulaan etelästä. Matka perille oli hankala, mutta itse paikka oli kaunis ja viehättävä. Riutulassa ei tunnettu työaikoja, töitä tehtiin paljon ja työtehtävät olivat moninaisia. Toisaalta osattiin myös palkita, esimerkiksi harvoina vapaapäivinä tuotiin kahvit sänkyyn. Palkkaa saatiin kolmekymmentä markkaa kuukaudessa. Henkilökunta oli kuin yhtä perhettä. Riutulan ovet olivat aina auki yötä päivää.
Norback, Lea
Teos on taiteilijakirja. Lettrismiä, "kuvarunoutta". Sanat mustin kirjaimin, sivuilla myös punaisia pieniä kuvioita. Taiteilijan itse käsin latoma ja painama. Painos 30 kpl.
Nordenström, Lina
Teos on taiteilijakirja. Pienen teoksen läpikuultavilla sivuilla leikitellään vanhanaikaisella kirjoituskoneella kirjoitetulla sanalla: t Ím. Uniikkiteos, taiteilijan signeeraama.
Teos on taiteilijakirja. Sisältää aforismeja ja maantiekarttoja. Painosmäärä 56 kpl.
Teos on taiteilijakirja. Käsintehty ja -sidottu kovakantinen kirja, jossa 109 numeroimatonta lehteä.
Muistoja rautateistä ja niiden rakentajista
Noronen, Eino
Keuruun kaupunginkirjasto
The subversion of images : notes illustrated with nineteen photographs by the author
Teos on taiteilijakirja. First edited and published by Marcel Marien in 1968 in a limited edition of 230 copies, half a year after Paul Nougé's death, The Subversion of Images is a miniature classic in both the photobook and surrealist canons. It collects Nougé's notes and photographs from 1929-30 to form a guidebook to the surrealist image. Nougé here outlines his conception of the object and the surrealist approach to it, while also offering an accompaniment to the visual work of his colleague, René Magritte, whose paintings he sometimes titled. How might a tangle of string elicit terror? How might the suppression of an object move one to sentimentality? What is the effect of a pair of gloves on a loaf of sliced bread? Nougé's accompanying photographs explore these notions, and feature a number of his Belgian surrealist colleagues. This translation is presented as a facsimile of the original edition, with an afterword by Xavier Canonne, director of the Musée de la Photographie.
Nougé, Paul
Kasper, M.
Canonne, Xavier
Laanila
Yliluiro
Seitajärvi
Lokka
Hyrynsalmi
Kuosku
Erkkilä, Veikko
Aittokallio, Yrjö (Aittokallio)
Wallinmaa, Yrjö Aukusti
partisaanit
toinen maailmansota
Venäläiset partisaanit tekivät hyökkäyksiä siviiliväestöä kohtaan itärajan kylissä. Asukkaat surmattiin ja talot poltettiin. Yksi ryhmä tuli Laanilaan asti ja ampui siviililiikenteessä ollutta postiautoa. Yksi surmansa saaneista oli piispa Wallinmaa, joka oli tulossa piispantarkastusmatkalle Inariin.
Nurkkala, Toini Inkeri
Vaattovaara, Merja
Ivalojoki
Ivalon rukoushuone
Vikeväkorva, Maija
Vikeväkorva, Linda
vankileirit
sillat
sillanrakennus
Yksi Inarin alueen saksalaisten vankileireistä sijaitsi Ivalossa lossituvan ja Ivalon ruokoushuoneen välistä kulkevan tien päässä. Sotavangit työskentelivät Ivalon siltatyömaalla. Vankeja ei saanut ruokkia, mutta joskus naiset laittoivat lepäpalasia työmaalle menevän polun varteen. Saksalaisten tukikohdat olivat hyvin varustettuja ja Ivalossakin heillä oli ruokala, jossa koululaiset saivat käydä syömässä.
Ivalon majala
Rajala, Anni
"Olen minä herrojenkin kyydissä kulkenut", oli Rajalan Anni naureskellut, kun muisteli minkälaisessa seurassa oli matkannut tunturista Ivaloon. Hänellä oli ollut tapana mennä hyvissä ajoin pysäkille, jos sattuisi saamaan peukalokyydin kylille ennen linja-auton tuloa. Kerran tienlaidassa oli ollut arvokkaan näköinen seurue, joka oli tarjonnut kyytiä Ivaloon. Anni oli ilahtunut tarjouksesta ja kun perille oli päästy, seuruetta vastaanottamassa ollut delegaatio oli hämmästellyt, kun Anni hyppäsi ensimmäisenä autosta ulos.
Ukonjärven majatalo
Rajajooseppi
Huhti, Heikki (Huhti-Heikki)
Kesällä 1944 Ivalon asukkaita oli siirretty väliaikaiseen evakkoon Ukontuvalle. Sinne oli saapunut myös kuuluisa helmenkalastaja Huhti-Heikki, joka oli myynyt saaliinsa ja päättänyt lähteä lopullisesti Rajajoosepin kentältä. Majapaikassa Huhti-Heikki oli sanonut, että jos hänellä olisi helmiä jäljellä, hän antaisi yhden Toinin vauvalle, sillä kyllä lapsi on ainakin yhden helmen arvoinen.
Sirpalemänty ja Huuhkajapäänpaistaman vankileiri
Saariselkä
Tankapirtti
Huuhkajapäänpaistama
Vuomaselkä
Kertoja muistelee linja-automatkallaan kuulemaansa tarinaa sodanaikaisesta sirpalemännystä ja savottakokkina tietoonsa tullutta Huuhkajapäänpaistaman vankileiriä.
Kerttu Nurmisen kirjoitus Teikarinmäen ilmavalvontalotista
lotat
ilmavalvonta
Nurminen, Kerttu
maanpuolustusjärjestöt
naisjärjestöt
Lotta Svärd
paikallishistoria
ihmiset
Puhe, jonka Pukkilan entinen kunnansihteeri Kerttu Nurminen (os. Aunio) (s. 1919) piti sotaveteraanipäivänä 27. huhtikuuta 1994 nuorisoseurantalo Toimelassa järjestetyssä juhlassa. Puhe käsitteli Teikarinmäen ilmavalvontatornissa talvisodan ja jatkosodan aikana palvelleiden pukkilalaisten ilmavalvontalottien toimintaa. Nurminen itse oli yksi näistä iv-lotista. Tekstin pääsee lukemaan, kun klikkaa ko. kuvaketta. Ensimmäinen valokuvista on otettu Teikarinmäen ilmavalvontatornissa. Kuvassa ovat Kaarina Rusila (Halkilahti) (vas.) ja Kerttu Aunio (Nurminen). Toinen Kerttua esittävä valokuva on syksyltä 1944. Neljäs kuva on otettu ennen sotavuosia ja siinä Kerttu on pukenut ylleen Keijo Pietiläisen puvun. Värivalokuva on syyskuulta 1992, jolloin Nurminen puhui Pukkilan Sotaveteraanien 25-vuotisjuhlassa. Hän toimi Pukkilan Sotaveteraanien naisjaoston puheenjohtajana vuosina 1996-1998. Kartta osoittaa ilmavalvontatornin sijainnin.
Pukkilan kunnankirjasto
Säkylä
paikallishistoriat
Nurminen, Raili
Jyväskylässä : K. J. Gummerus Osakeyhtiön kirjapainossa
Säkylän kunta ja seurakunta
Malmin hautausmaa, hautauskappeli : sekä niiden yhteydessä laitokset ruumiiden kuljetamista varten
kappelit arkkitehtuuri hautausmaat 1920-luku Malmin hautausmaa Malmin hautauskappeli
Nyberg, Albert
Helsingin kaupunginkirjasto
B. A. Nybergs från hemet erhållna penningar under sin gymnasietid mellan åren 1858–59–60–61
koululaiset
kirjanpito
rahankäyttö
Hämeenlinna
Hämeenlinnan lukio
Hämeenlinnan siviililukio
Vuonna 1857 Hämeenlinnassa aloitti toimintansa uusi koulu, Hämeenlinnan siviililukio eli kymnaasi, rehtorinaan tunnettu suomalaisuusmies Gustaf Erik Eurén. Hämeenlinnan kaupunginarkistossa on säilynyt koulun oppilaan Berndt Axel Nybergin (s. 1840) lukioaikainen kirjanpito. Nyberg on merkinnyt kotoaan saamansa rahasummat taulukkoon lukukausittain. Aina kotoa saadut rahat eivät ilmeisesti ole riittäneet, sillä kouluaikansa lopulla Nyberg on kirjannut ylös myös itse rehtori Eurénilta saadun lyhytaikaisen lainan. B. A. Nyberg oli Hämeenlinnan siviililukion oppilaana vuosina 1858–1861. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1864 ja toimi matematiikan opettajana Helsingissä, Tammisaaressa ja Porvoossa.
Nyberg, B. A.
kartanot
rakennukset
Karlbergin kartano
Karlberg
Aulanko
1890-luku
Upporikas kapteeni, myöhemmin eversti Hugo Standertskjöld (1844–1931) osti Karlbergin kartanon kesäasunnokseen vuonna 1883. Arkkitehti Waldemar Aspelin suunnitteli kartanon vanhan puurakennuksen muutos- ja laajennustyöt, jotka valmistuivat vuonna 1890. Uudistetusta päärakennuksesta tuli ranskalaista barokkityyliä edustava linnamainen kartano torneineen ja ulokkeineen. Rakennuksen länsipäässä oli kahdeksankulmainen torni, jonka ylin kerros oli avovilpolana. Päärakennuksen lisäksi Standertskjöld rakennutti lukuisia vieraitaan varten Kavaljeerirakennuksena tunnetun huvilan. Kartanon pihapiiriin kuului useita muitakin rakennuksia, mm. hevostallit Aulangontien varrella ja oma punatiilinen sähkölaitos lähellä rantaa. Karlbergin kartanon päärakennus tuhoutui tulipalossa talvella 1928.
Nyblin, Daniel
Hämeenlinnan kaupunginkirjasto
työtodistukset
Lönnbohm, Viktor
arbetsbetyg
1800-luku
1800-talet
1887
Viktor Lönnbohmin työtodistus Helsingistä (ja kopio). Att Herr Viktor Lönnbohm har arbetat å stadens arbeten i 2 månaders tid i och för praktiserande å kloak-kanalers arbeten och varit flitig och trägen vid åt honom anvisade arbeten samt förvärfvat sig grundliga insigter i allt hvad nämnda arbeten beträffar samt varit nykter och villig i alla de åt honom gifna befallningar, intygas på hans begäran. Helsingfors den 3 Juli år 1887. Jakob Nyholm. stadens arbetare.
Nyholm, Jakob
Teos on taiteilijakirja. Kansiomuotoinen Kolme pyhää -taiteilijakirja koostuu irtokansista ja neljästä lankasidotusta, kluuttikantisesta vihkosta, joissa on alkuperäisen kirjan sisältö. Kolme "pyhimysesseetä" on kuvitettu Cibachrome-vedoksin http://www.nylen.fi/tyo/kolme-pyhaa-2. Kansio on sidottu kiinni puuvillanyörillä, jossa on kaksi helmeä.
Taiteilijakirjaeditio 7 kpl, joista tämä on numero 1/7.
Nylén, Antti
Panasonic C-700AF : fully forgotten 35mm compact camera
Teos on taiteilijakirja. Teos koostuu pahvilaatikkoon pakatusta, epäkuntoisesta Panasonic C-700AF -kamerasta, sekä kahdesta, ulkoasultaan käyttöohjeita jäljittelevästä vihkosesta (joista toinen taiteltava). Tekijöiden signeeraama ja numeroitu kappale (3/20).
Nylen, Antti
Teos on taiteilijakirja. 102-sivuinen kirjanen, jonka jälkisanat erillisenä, 8-sivuisena liitteenä. Teoksen tekstiosuuden pohjana Alexander Stubbin alun perin englanninkielisinä kolumneina julkaistut tekstit tekijän uudelleen muotoilemina. Editio 150 kpl (83/150).
Stubb, Alexander
Teos on taiteilijakirja. Lankasidottu vihko, 28 + 8 s. Sisus kuultopaperi 100 g/m2, Svenskt Arkiv 80 g/m2, Fabriano Accademia 120 g/m2. Kannet kluuttia. Hopeagelatiinivedos 53 x 40 mm. Negatiiviruutu 17 x 28 mm. Kuvat, teksti, graafinen suunnittelu ja sidonta Antti Nylén. Numeroitu painos (20/20).
Ossian Nymanin kirje Eino Leinolle 31.8.1895
brev
Leino, Eino
1895
Eino Leino toimi lukioaikanaan Toveruus-seuran puheenjohtajana ja piti esitelmiä luokkatovereilleen. Hän joutui kuitenkin eroamaan puheenjohtajuudesta sopimattoman kirjoituksensa vuoksi. Opiskelukaveri Ossian Nyman kirjoitti kirjeen "Lömpalle", joka oli lähdössä lukion jälkeen Helsinkiin opiskelemaan. --- Tammela 31/VIII 95. Frater optimus Eino! Nyt olisi minun vuoroni lukea, "minä vaivainen syntinen", kun en ole ennimmin kirjoittanut, mutta suonet anteeksi, kun kauvan "tjensten framför allt". Niin, työtä olen tehnyt nykyään jotenkin lujasti matematiikan kanssa. – Mutta ennen kaikkea kiitos viime kirjeestäsi ynnä puheesta. Puhe oli mainio tietysti ja otettiin se mitä suosiollisimmasti vastaan. Kiitoksia sain niin hyvin yhdeltä kuin toisteltakin puolen. Kiitos siis vielä kerran veli parahin. Koska sen päivän ja vielä seuraavan viikon nauroin partaani. Sillä viikolla sain näet kirjeitä toisilta veljiltä, ja kun olin kehunut heille pitäväni puheen, lausuivat he ihmettelynsä sen johdosta. Matti S. muiden muassa kirjoitti viime sunnuntaina näin: "Kiitos kirjeestäsi! Olihan se taas hauska kuulla miehestä. Ja mikä vielä on kummempaa, kun sinä, niin sinä vielä kerran pidät puheen iltahuvissa. Mitäs pirua sinä oikein juttelit niille ihmisille puheessasi ja mitäs p–skaa syötit kansalle, olis hauskaa tietää. Ehkä pidit väkijuomien turmiollisesta vaikutuksesta ihmisruumiille. Vedit tietysti todistukseksi oman elämän kokemuksesi asiassa ja Yrjön äksiisin niiden 70:nen plaskun kanssa." Ei vähemmän hämmästynyt ja ihmeissään ollut veli Pietari, joka siihen aikaan oleskeli täällä minun luonani. En ole näet heille lainkaan sanonut, kenen puhe oli, vaikka sen tietävät kuka sen piti. On hauska kuulla, mitä he tuumivat kun tapaan. On siinä kerran ihmettelyä ja selityksiä. Lähemmän ilmoituksen olen tuuminut jättää siksi, kun taas ensi kerran ollaan yhdessä koossa. Silloin sinä voit lausua niinkuin entinen piika: "Se pieru, jonka rouva pieraisi, oli minun." Tavatessa myöskin tyhjennetään niin hyvin puheen tekijän, kun sen pitäjänkin maljat, pitäjän kustannuksella. Se on selvä se, sano maisteri. Kuten sanottu olen jotenkin ahkeraan tämän pitänyt päälle matematiikan kanssa. Yli parin viikon ajan olen joka päivä käynyt Mustialassa 5 tuntia päivässä, ensin aamulla, ja sitten iltapäivällä. Sitä paitsi on vielä tietysti kotityötä. Luja on opettaja ja hyvän se tekeekin. Paljon on asioita selvinnyt. Luulisi sen nyt lopultakin luistavan. Ensi keskiviikkona lähden H:linnaan, jolloin myöskin toiset tulevat. Minä tulen nyt sitte Matin kanssa pulakistiksi H:linnassa, niinkauvan kuin siellä ollaan. Siellä otamme tietysti tuntia kummassakin aineessa ja teemme lujasti työtä. Toivottavasti se silloin onnistuu. Kuten sanottu oli veli Pietari täällä luonani. Viime maanantaina lähti hän Tampereelle. Terveisiä siis häneltä. Hän oli täällä osaksi katsomassa veljeään, joka oli Forssassa kotiopettajana erään rakennusmestarin luona, osaksi oleskeli hän sitten tietysti minun luonani. Hauskaa oli taas tavata miestä. Ja hauskaa me yritettiinkin pitää. Sinäkin päivänä, jolloin "minä pidin puheen" oli meillä jotenkin vaihtelevat eeventyyrit. Mutta niiden kertomiseen menisi kokonainen tunti. Arvaat että elämää sitä pidettiin, kun klo oli 5 aamulla, kun tulin kotiin. Pekka suvaitsi taas tulla neljännestä vailla 6. Seuraavana päivänä naurettiin ja muut ihmiset kertoivat, mitä olimme tehneet ja pitäneet iloa. Oli niin hyvä, kun ei ollut ketään vanhoja tonttuja kertomassa ja matuska poraamassa. Sunnuntai iltana pidettiin myöskin jotenkin tuimat läksiäiset Pekalle, Forssan hotellissa. Meitä oli siellä 8. nuorta miestä. Arvaat siis että oli hauskaa. Mitäs minä vielä sinulle kertoisin. Enpä tiedä juuri mitään, sillä olen elänyt nykyään paljaassa matematiikassa ja toivossa että saan tuon kauvan kaivatun Apollon lyyryn. – Juttelimme Pekankin kanssa siitä hetkestä jolloin meillekin kovan onnen lapsille on suotu onni kokoontua vielä kerran Helsingissä, ja sinä, veli paras, pidät vielä kerran puheen kaikille, ennenkuin erotaan. Kun sitä ajattelimme ja puhuimme, me tulimme liikutuksen tuulelle. Samat ajatukse valtaavat nytkin minut, ajatellessani Sinia, sanojasi ja tunteitasi, meitä Sinun veljiäsi kohtaan. En tiedä mitä sanoisin ja tekisin. Sanotaan että "elämä on taistelua", ja [...] kyllä totta, mutta verrattain helpoksi minusta tekevät sen todelliset ystävät, joilla on sama mieli ja tunteet. Arvattavasti lähdet heti Helsinkiin, kun yliopisto avataan. Sanoistasi näen myös että aiot myöskin ryhtyä heti hyvasti kiinni todelliseen työhön. Ja se on tietysti oikein se. En voi näin sanoa muuta, kuin onnea. Toivottavasti minäkin sitten ensi lukukaudella pääsen Helsinkiin ja silloin sitä taas ollaan lähemmässä yhteydessä. – Kirjoita nyt sieltä meille H:linnaan, niin kauvan kun siellä olemme, niin usein kuin vaan joudat. – Ei, nyt minun taas täytyy lähteä Mustialaan. Terve siis veli ensi kirjeeseen, jota odotan piakkoin. Kirjoita, jos jaksat vielä kotona ollessasi ja anna osoitteesi Helsingissä. Voi paraiten. Sinua aina kaipaava veljesi Ossian [Nyman]
Nyman, Ossian
raittiuskasvatus
alkoholismi
joulu
Perä-Pohjolan Nuorison Joulu-Albumissa vuonna 1901 julkaistu Jouluviinat on raittiusaatteen hengessä kirjoitettu kertomus perhe-elämän ja alkoholin yhteensopimattomuudesta. Tarina tähdentää perhettä porvarillisen onnen tyyssijana, jota juopottelu horjuttaa sekä taloudellisesti että sosiaalisella ja emotionaalisella tasolla.
Ö-n, Juuso
Kemi : J. O. Östman : Teoksessa Perä-Pohjolan Nuorison Joulu-Albumi 1901 (s. 24-30).
Oulun kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto
Hämeenlinnan osoite- ja ilmoituskalenteri 1887
osoitteet
luettelot
hakemistot
kalenterit
osoitehakemistot
henkilöhakemistot
yritykset
ammatinharjoittajat
palvelut
liike-elämä
virastot
historia
1880-luku
Hämeenlinnan ensimmäinen osoite- ja ilmoituskalenteri ilmestyi miltei täydellisesti kaksikielisenä, vain muutama ilmoittaja luotti pelkästään suomen kieleen. Paikallisten liikkeiden ja ammatinharjoittajien ilmoituksissa asiakasta puhutellaan aikakauden tyyliin varsin kunnioittavaan sävyyn ja houkutellaan mm. helpoilla hinnoilla ja sukkelilla toimituksilla. Ilmoitusten ohella kalenteri sisältää aakkosellisen henkilöluettelon ammatteineen ja asunto-osoitteineen sekä yleisten osoitteiden luettelon, jonka avulla taas löytyivät niin kaupalliset kuin julkisetkin palvelut asianajajista lääkäreihin ja köyhäinhuoneesta postikonttoriin. Kiinteistö- tai tonttiluetteloa kalenterissa ei ole, mutta osoiteluettelossa on maininta, jos henkilö asuu omassa talossaan. Lisäksi kalenterista voi lukea laajahkon kuvauksen Hämeenlinnan historiasta ja kaupungin alueista. Kirjoittaja ihastelee keskustan uusia pulskia kivirakennuksia ja arvokasta Raastuvankatua, kun taas Myllymäki on vain "yksi epäsäännöllinen etukaupunki... sisältävä suurimmaksi osaksi rauenneita puuhökkeliä, jotenkin mautonta mallia".
Öhrnberg, Hj., toimittaja
Julkaistu kirjana: Hämeenlinna, Hj. Öhrnberg, 1887.
Oikari, Matti
Historia ja maaseutu elävät radalla Haapamäeltä Poriin
Oinonen, Lauri
Junaliikenteemme kulta-ajat 1960-luvulla
Oja, Aulis
Keuruun vanhan kirkon ensimmäinen suntio