Korpisotaa. Osa käsikirjoituksesta elokuu 1940 Kala. Käsikirjoitus elokuu 1940 Luonnostelua elo-syyskuu 1940
pohjoispohjalainen kaunokirjallisuus
novellit
talvisota
sotakokemukset
maailmankatsomus
Digitoitu dokumentti on mustakantinen vihko, noin 10 cm leveä, kannessa valkoinen lappunen: "SAIKKA RAUHA". Ensimmäisellä sivulla poikittain "Aili Maria Haanpää". Pentti Haanpään käsialalla: "Leskelä 2.VIII.40 - Leskelä 14.IX.40". Vihko on suurimmaksi osaksi kirjoitettu lyjijykynällä, muutamia sivuja myös kosmoskynällä. Vihkossa on romaanin Korpisotaa loppuosa, alkuosa on digitoidussa dokumentissa Korpisotaa. Osa käsikirjoituksesta heinäkuu 1940. Sotamies Puumi ja asetoveri ovat rintaman takaisessa kylässä, vierailevat Puumin tuttavamyyjättären ja tämän ystävän luona. Ilmahyökkäyksen takia nelikko joutuu pommisuojaan. Puumi filosofoi luolaelämän olevan osa tulevaisuutta, kun tuhoaseet ovat hävittäneet elinmahdollisuudet maan päältä. Vuonna 1940 kirjoitetun teoksen Korpisotaa käsikirjoituksessa on otsikkona "Sotakuvausta (juttu jatkuu)". Painetussa teoksessa on pieniä muutoksia verrattuna käsikirjoitukseen. Vihkossa teksti alkaa kesken: "Mutta eiväthän he tarvinneet sodan hampaiden rumasti jyrsimiä taloja". Vihkossa on neljä jaksoa romaanista. Vihkon lopussa kuuden sivun kosmoskynällä kirjoitettu lisäys sivulle 171: "Ne ovat liian suuria ajatuksia /--/ nykyhetkeen". Kustantaja on poistanut ilmeisesti sotasensuurin takia ja talvisotamyytin ylläpitämiseksi käsikirjoituksesta rivit kannakselaisisännän hyvästellessä luovutetulle alueelle jäävän talonsa: "Hän viittasi kädellään tavaroihin, joiden pelastamisesta hän oli kai vielä aikonut huolehtia ja sanoi sotamiehille: - Polttakaa, pojat! Lyökää tuleen koko roska.../--/ Sotamiehen saapas potkaisi kamarin lipaston peilin rikki ja kirves upposi tammen killtävään pintaan. - Siinä on honkaa, pojat! Kahvi tulelle! On tässä sodassa sentään komeuttakin, ylellisyyden makua". Laajuus 13 + 14 + 10 + 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 2.-10.8.1940 Korpisotaa ilmestyi vuonna 1940 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 8 (Otava 1989). Novelli Kala on pieni tarina maailmankatsomuksen synnystä. Pieni pojantorvelo Topi onkii joen äyräällä ja sattuu saamaan ison hauen. Hänen tuodessaan ylpeänä kotiin saalistaan, kotimökillä on äitimuorin vieraana lestadiolainen uskonveli. Kala syödään yhdessä. Myöhemmin Topi kuulee, miten uskonmies liioittelee kalan kokoa pöydänmittaiseksi. Topi tulee kriittiseksi lestadiolaisten ja yleensä kirkkokansan uskon olemuksen suhteen ja miettii, että ehkä moraali on yhtä venyvää kuin kalajutut. Haanpää esittää tässä pienoiskoossa oman ateistisen uskonsa perustan. Tekstissä on muutaman kerran viittaus Raamatun apokryfikirjojen Tobiaan kirjaan, jossa isolla kalalla on osuutensa Tobiaan ajaessa Saarasta ulos riivaajia. Laajuus seitsemän sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 16.8.1940 Ilmestynyt teoksessa Kootut teokset 8 (Otava 1989). Joulusauna on episodi teoksesta Korpisotaa. Tarinassa sotilaat lämmittävät joulusaunaa, kun vihollisen koneet hyökkäävät häiriten kylpemisen autuutta. Sauna korjataan ja jatketaan kylpemistä. Jakson alku- ja loppulauseissa on pientä variaatiota verrattuna julkaistuun teokseen. Tekstissä on runsaasti poistoja, muun muassa Jutkolan kaatuminen saunahyökkäyksessä. Julkaistussa versiossa kukaan ei kuole huolimatta vihollisen tulituksesta. Laajuus 14 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 20.8.1940 Korpisotaa ilmestyi vuonna 1940 (Otava), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989). Vihkon loppuosassa on Haanpään hahmotelma teoksesta, joka käsittelee hänen omia talvisodan aikaisia kokemuksiaan: "Sodan jälkeen. Muistelma, johon suunnittelen sisällytettäväksi seuraavaa:" Hahmotelmassa on viisi osaa. Aivan vihkon lopussa on kolme sivua toisin päin kirjoitettuna, ne sisältävät neljä lisäystä. Haanpää kehitteli omakohtaisiin talvisotakokemuksiin perustuvaa dokumentaarista teosta, koska hänen oma sotansa ei loppunut maaliskuun aselepoon ja välirauhaan, vaan jatkui kesän kynnykselle. Haanpää ymmärsi kuitenkin, että romaani heikentyisi, jos se kuvaisi muutakin kuin taisteluita. Laajuus 17 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Leskelä 28.8.1940 ja 14.9.1940
Haanpää, Pentti
Siikalatvan kirjasto
Aineiston julkaisemiseen muualla on pyydettävä lupa Pentti Haanpään tekijänoikeuksien omistajalta.
Korpisotaa. Osa käsikirjoituksesta. Heinäkuu 1940
kollektiiviromaani
sotakirjallisuus
Digitoitu dokumentti sisältää osan Korpisotaa-romaanin käsikirjoituksesta otsikolla "Sotakuvausta (juttu jatkuu)". Teksti on kirjoitettu lyijykynällä tilikirjaan. Lopussa pari sivua kirjoitettu ylösalaisin. Painetussa teoksessa on pieniä muutoksia verrattuna käsikirjoitukseen. Korpisotaa kuvaa talvisodan (1939-1940) taisteluita rajaseudun metsissä. Teos on kollektiiviromaani, joka kuvaa yksittäisen näkökulman sijaan sotilaiden selviytymistaistelua niin vihollista kuin luontoakin vastaan. Teos ei nojaa perinteiseen juonelliseen kerrontaan; tarinan eniten erottuva hahmo on sotamies Puumi, joka teoksen loppupuolella harhailee yksin tulipalopakkasessa omien ja vihollisten linjojen välillä. Laajuus 49 digitoitua sivua Kirjoitusaika 16.-22.7.1940 Ilmestynyt ensimmäisen kerran vuonna 1940 (Otava). Sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Varsinais-Suomi
Raisio
1980-luku
rockmusiikki
yhtyeet
Raisiolaisen rockin kultakauden yhtyeisiin kuului myös Korroosio. Kuvassa yhtye on kokoontunut ryhmäkuvaan Pommarin yläpuolelle.
Laitinen, Eino
Raision kirjaston kotiseutukokoelma
Lupa kaupalliseen käyttöön pyydettävä kuvaajalta
asemasota
yksitoikkoisuus
Digitoitu dokumentti on oranssinvärinen taskulehtiö (KK Oy), jossa joillakin sivuilla on punakynällä pelimerkintöjä. Dokumentti sisältää novellin Korsussa käsikirjoituksen. Korsussa on kodikasta. Nurkassa jatkuu ikuinen korttipeli ja ulkoa kuuluu kaukainen konekiväärin nakutus kuin ompelukoneesta. Salamasodasta ei ole enää tietokaaan. Ihmiskunnan ylle ahkeroidaan jotakin uutta. Sotamies Lohna jykertää kirjettä vaimolleen, mutta ei saa mitään aikaan, kun ei ole mitään uutta kerrottavaa. Sairaslomalla kotona Lohnaa piikiteltiin siitä, että hän pakoilee sotaa, mutta Lohna vastasi, että seuraavaksi rintamalle viedäänkin neidit ja vanhat miehet miinanpolkijoiksi. Lottakanttiinissa juodaan mustaa kahvin korviketta ja suulas vanhempi nainen toivoo, ettei sota kestäisi niin kauan kuin ensimmäinen maailmansota. Lohna vaipuu uneen ja hänet herätetään vartiota varten. Taas taustalla naksuttaa kaukainen konekivääri. Laajuus 15 sivua Kirjoituspaikka ja -aika Lonkka 23.2.1942 Novelli on julkaistu kokoelmassa Nykyaikaa (Otava 1942), sisältyy teokseen Kootut teokset 6 (Otava 1989).
Torikka, Pertti
Keuruun kaupunginkirjasto
Kotilainen, Mikko
Korttelisuunnistajia saamassa ohjeita 1977
Keitele
valokuvat
nuoret
1970-luku
Paananen, Wellamo
Keiteleen nuorisoviikko päättyi. Pentti Nykänen selostaa tehtäviä korttelisuunnistajille. Takana Jari Tapiainen. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 20.10.1977.
Paananen, Vellamo
Keiteleen kunnankirjasto
Joensuu
henkilöt
postikortit
Hällström, Emilia
Thilda Beyrathin kortti Emilia Hällströmille. Joensuun seutukirjastolle on päätynyt aineistoa Emilia Hällströmiin (1860—1941) liittyen. Oheinen kortti on löytynyt Emilialle kuuluneen kirjan välistä. Emilia oli yksi piirilääkäri Henrik Hällströmin neljästä tyttärestä: Emilia, Sofia Julia (1851—1917), Elin Carolina (1857—1894) ja Hilja Lovisa (1861—1900). Sisaruksista Emilia ja Julia olivat vahvasti mukana monenlaisessa hyväntekeväisyystyössä. Emilian kerrotaan olleen syvästi uskonnollinen, hieman jäykkä ja varautunut mutta herkkä. Sisarukset mm. ylläpitivät Joensuussa yksityiskoulua useaan otteeseen vuosien 1876—1893 aikana. Emilia toimi valmistavan koulun ja tyttökoulun käsityönopettaja. Julia ja Emilia toimivat vahvasti myös vuonna 1903 perustetussa NNKY:n paikallisyhdistyksessä sekä paikallisessa lähetysyhdistyksessä. Thilda Beyrath oli sisarusten ystävä, jonka Hällströmit ottivat siipiensä suojaan ja kotiinsa asumaan. Hänestä tuli myöhemmin NNKY:n puheenjohtaja ja tyttökoulun johtajatar.
Jns:n seutukirjaston maakuntaosasto – Pienpainatteet – 99: HENKILÖ- JA SUKUHISTORIA
Hällström
Emilia
Joensuun seutukirjastolle on päätynyt aineistoa Emilia Hällströmiin (1860—1941) liittyen. Oheinen kortti on löytynyt Emilialle kuuluneen kirjan välistä. Emilia oli yksi piirilääkäri Henrik Hällströmin neljästä tyttärestä: Emilia, Sofia Julia (1851—1917), Elin Carolina (1857—1894) ja Hilja Lovisa (1861—1900). Sisaruksista Emilia ja Julia olivat vahvasti mukana monenlaisessa hyväntekeväisyystyössä. Emilian kerrotaan olleen syvästi uskonnollinen, hieman jäykkä ja varautunut mutta herkkä. Sisarukset mm. ylläpitivät yksityiskoulua useaan otteeseen vuosien 1876—1893 aikana. Emilia toimi valmistavan koulun ja tyttökoulun käsityönopettaja. Julia ja Emilia toimivat vahvasti myös vuonna 1903 perustetussa NNKY:n paikallisyhdistyksessä sekä paikallisessa lähetysyhdistyksessä. Thilda Beyrath oli sisarusten ystävä, jonka Hällströmit ottivat siipiensä suojaan ja kotiinsa asumaan. Hänestä tuli myöhemmin NNKY:n puheenjohtaja ja tyttökoulun johtajatar.
Kortin lähettäjä lienee Hanna Asp. Allekirjoituksena on Hanna A. Minna Canth kuoli 12.5.1897.
Kuopion kaupunginkirjasto–Pohjois-Savon maakuntakirjasto
järjestöt
Raittiusyhdistys Wesa
raittius
Granskog, Vilhelm
Suomalainen raittiusliike sai alkunsa Axel August Granfeltin perustamasta raittiusseurasta, sekä vuonna 1853 perustetusta Raittiuskirjallisuuskomiteasta. Ympäri Suomea perustettiin aatteen hengessä paikallisia raittiusyhdistyksiä. Viinan kotitarvepolton kielto vuonna 1865 vahvisti aatetta, kun viinan valmistus alkoi tuolloin keskittyä kaupunkeihin. Joensuun Raittiusyhdistys perustettiin vuonna 1884. Aluksi se toimi nimellä Joensuun Wesa. Yhdistyksen yhtenä kantavana voimana oli satulaseppä Vilhelm Granskog. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena oli ehdottoman raittiuden, terveyden ja raittiiden elämäntapojen edistäminen. Samalla se kasvatti jäseniään vastuuntuntoisiksi kansalaisiksi.
Jns:n seutukirjaston maakuntaosasto – Pienpainatteet – 37.6: PÄIHDEPOLITIIKKA
Kortti Työmiehen vaimon näyttelijältä 1893 Minna Canthille
Työmiehen vaimo
Kortin takana on ruotsinkielinen teksti, jossa viitataan Työmiehen vaimo -näytelmään. Kyseessä lienee näytelmässä mukana olleen, Toppoa-esittäneen näyttelijän tervehdys. Kortin allekirjoitus on epäselvä.
taiteilijakirjat
Katainen, Arja
Rikhardinkadun kirjasto
Vapaasti käytettävissä, lähde mainittava. Lupa kysyttävä kaupalliseen käyttöön. Valokuva: Chris Gurney.
Heiskanen, Outi
Teos on taiteilijakirja. Teos koostuu grafiikanlehdistä, jotka on sijoitettu valokuvien tapaan albumiin. Ruskeat nahkakannet ja messinkinen lukkolaite. Uniikkikappale.
Puskujoki
Lemmenjoki
korukivet
korundit
jalokivet
Kultaseppä Aarne Alhonen on sikäli erikoinen kullankaivaja, ettei hän etsi Lemmenjoelta kultaa vaan korukiviä. Kesät kuluvat vanhojen kullankaivuupaikkojen seulonnassa ja kivien lisäksi jokunen kultahippukin on tarttunut lapioon. Lapin korukivistä tehdyt korut ovat aitoja, mutta hinnaltaan aliarvostettuja ulkolaisiin synteettisiin kivistä tehtyihin koruihin verrattuna. Alhonen pitää kesäisin tukikohtanaan Puskujoen kämppää.
Alhonen, Aarne
Partanen, Seppo J.
Timonen, Martti
Korvikkeita, vastikkeita ja kekseliäisyyttä
säännöstely
ostokortit
Artikkeli Huittisten Kotiseutuyhdistyksen toimittamassa Huittisten Joulu-lehdessä vuodelta 2003
Ryti, Eeva-Maija
kotiseutukuvaukset
kotiseutuyhdistykset
paikallishistoria
Koski Tl. → historia
Koski Tl : Koski Tl osuuspankki 1955-
Julkaisija: Koskelaisseura ry, 1992-
Koskelaisseura ry
Kauppala, Heikki
Vääriskoski, Heikki
orkesterit
musiikki
viulu
rummut
harmonikka
banjo
Koski-orkesteri kuvattiin ilmeisesti 1930-luvulla. Kuvassa vasemmalta lähtien Lauri Alestalo (viulu), Viljo Oksa (rummut), Sakari Salonen (hanuri) ja Reino Sandell (banjo). Rummuissa olevan kuvan arvellaan olevan taiteilija Paul Hakasteen käsialaa. Reino Sandell oli Einari ja Dagmar (Manta) Knuuttilaisen orvoksi jäänyt siskonpoika, joka kasvoi Pukkilassa Knuuttilaisten hoivissa. Dir.Mus. Reino Sandell työskenteli urallaan mm. Kemin kaupunginorkesterin johtajana.
Pukkilan kunnankirjasto
Kaksi kuvaa Pukkilassa toimineesta Koski-orkesterista, jossa Viljo Oksa soitti rumpuja.
Koskien kohina ja honkien humina se on meidän soittoamme...
Lehtonen, Kerttu
asuinrakennukset
tehtailijat
Nakkila
Tehtailija J.W. Suomisen yksityiskodiksi rakennettu Koskilinna valmistui 1928. Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Väinö Vähäkallio.
Nakkilan kunnankirjasto
tehtaat
1950-luku
Ilmakuvia Suomisen tehtaan ja Koskilinnan alueelta 1950-luvun lopulta. Alimmassa kuvassa Suomisen tehdas näkyy kuvan yläreunassa. Seuratalo Karhula on kuvan oikealla laidalla.
kansakoulut
Koskunen
koulurakennukset
Kuvan takana teksti: 1871 muuntunut kouluksi.
Orimattilan kaupunginkirjasto
1940-luku
Kosmetologi Ritva Utriainen avasi liikkeen Leila 1969
yrittäjät
yritykset
1960-luku
Kosmetologi Ritva Utriainen avasi liikkeen nimeltä Leila Tenhun taloon vastapäätä puhelinkeskusta. Asiakkaana keskuksenhoitaja Elma Raatikainen. Pielaveden ja Keiteleen Sanomissa 11.7.1969.
Kosta' paha hywällä! Sydäntä liikuttawainen historia, kuinka eräs mies sai naapurinsa wähittäin kääntymään ilkeydestä hywyyteen - nähtäwästi tosi ja joka lukialle sekä waroksi, että kehoitukseksi
kertomukset
moraali
kansanvalistus
kosto
kateus
riidat
anteeksianto
sovinto
maanviljelijät
kristinusko
Turun kaupunginkirjasto